Reginald mi-a spus vestea.
O să ai un copil.
Da.
Te-a binecuvântat Domnul.
Cred că da.
E băiat bun.
O să aibă grijă de tine și de nepotul meu.
Deocamdată nu știm dacă e băiat.
Eu simt lucrurile astea.
Când m-am căsătorit cu Reginald,
am convenit să așteptăm înainte să facem un copil.
Măcar până termină Medicina
sau până îmi dau seama ce vreau și eu să fac.
Dar acum că-s însărcinată…
- Parcă nu a mai existat altă cale. - Oprește-te!
Reginald nu te-a păcălit niciodată.
Acum el e tată, Olivia, și tu ești mamă.
Asta trebuie să faci, sacrificii.
Amândoi.
Problema ta e că ești prea zvăpăiată.
Ai grijă la tendința asta a ta!
Spun asta în cunoștință de cauză. Am cunoscut-o pe mama ta.
Nu ți-a fost ușor în copilărie.
Nu știu ce fel de mamă își părăsește copiii.
Dar tu ai acum șansa să fii mai bună.
Un copil…
e o oportunitate să nu mai fii egoistă.
Nu există o dragoste mai frumoasă și mai misterioasă.
Și îți sugerez să fii umilă în această privință.
Ce-ar fi să te duci la magazinul din colț
să iei două cutii de bomboane?
Vrei?
Da, doamnă.
Crede-mă pe cuvânt.
Acest copil…
s-ar putea să-ți salveze viața.
Rezistă, Dana! Vin.
Haide, Barney!
La naiba! Winnie!
Winnie! La naiba!
- Winnie! - La naiba!
Winnie!
La naiba!
ÎNRUDIȚI
Tom e stăpânul tău acum.
Ești a lui.
E o minciună.
Știu.
Cred că s-au certat.
Stăpânul tău a pierdut.
Cum? Unde e?
De unde să știu eu?
Tom m-a pus să îți aduc mâncarea asta ca să-ți dau de veste.
Îți sugerez să te gândești
cum să fugi unde ai dus-o pe Winnie.
În seara asta.
Presupun că ăsta a fost planul tău mereu.
Nu am nicio problemă cu el.
O să fie interesant fără tine și fără Luke.
Asta era camera stăpânului William.
Și pereții ăștia…
îmi trezesc multe amintiri.
Sper că te-ai simțit bine aici.
Nu ai idee cu cine te pui.
Winnie!
Te rog! Ne putem înțelege.
Ce vrei de la mine? Vrei ce vor toți? Vrei ce vrea Tom?
Nu.
- Nu vreau nimic. - Atunci de ce mă urmărești?
Vreau…
să mă asigur că ești în siguranță, că toată lumea e în siguranță.
După cum m-a tratat aia,
singura care are grijă de siguranța mea sunt eu.
Winnie, nu te poți întoarce la Tom.
Tom? Nu mă întorc la Tom.
Am realizat asta după cinci zile în ascunzătoare. Fug.
N-am nevoie de permisiunea nimănui.
Și dacă-ți pasă de siguranța mea, mă lași în pace.
E-n regulă.
Dacă așa crezi tu că e bine…
Dă-mi hainele tale!
Cum?
M-au tuns să par băiat, dar am lăsat cămașa și pantalonii în casă.
Dă-mi hainele tale ca să scap de aici!
- Winnie, eu… - Acum!
Dana?
Unde te duci?
Plec. Trebuie să merg după Kevin.
Nu se mai întoarce?
Nu cred.
Ascultă! Cred că are probleme, bine?
E important să plec acum. Trebuie să plec.
Stai!
Crezi că tata e cu el? Nu s-a întors deocamdată.
Nu cred.
Mergi în pat, bine? Sigur se va întoarce în curând.
Mă minți.
- Nu, eu… - Ba da.
- Ceva e în neregulă. - Nigel!
- Mereu s-a întors. - Încet!
Mereu.
Să nu se trezească stăpânul Tom, bine?
Știi ceva? Hai să mergem în altă parte!
Bine.
Ce s-a întâmplat?
Mi-a furat hainele.
Unde e?
A scăpat.
Nu!
Se poate…
Winnie a zis că sunt niște haine pe aici.
Haine bărbătești?
Mi-a furat hainele.
Acolo!
Ce e?
Ce facem?
Rămânem aici până se întoarce mama Olivia.
Până atunci, nu intră și nu iese nimeni.
Poți să stai jos.
- Sarah! - Olivia?
Ce cauți aici așa devreme?
E devreme. Îmi pare rău!
Vreau să o trezești pe Carrie și s-o pui să o cheme pe Dana.
Am să-i transmit un mesaj foarte important.
Nu am mult timp.
De la albul ei, nu?
Nu mi-a plăcut niciodată.
Și nu îmi place cât de mult o ajuți.
E instigatoare.
De fapt, mi se pare că semănați în privința asta.
Dacă nu cumva sunteți rude.
Trebuia să-mi dau seama.
Despre ce vorbești?
Dacă nu veneai încoace,
cei de pe aici poate că aveau o șansă.
Nu ți-a zis nimeni să vii aici acum nu știu câți ani
să-i salvezi copiii vacii ăleia.
Tu și cu Dana aia a ta.
Sarah, ce vrei să spui?
Nu mai face pe proasta!
Crezi că Margaret a pierdut cinci copii la rând degeaba?
Fără motiv?
M-am ocupat de ei cu mult înainte să iasă din ea.
Și, dacă n-ai fi intervenit, Rufus ar fi murit în pătuț.
De ce l-ai salvat, Olivia?
Dacă-l lăsai în pace, Tom scăpa de târfa aia
și locul ăsta era diferit.
Dar lucrurile s-au rezolvat. Copilul a plecat.
Nemernica lui de mamă și Luke au plecat și acum și Dana a plecat.
Acum sclavii vor avea iar o șansă.
A plecat?
Unde a plecat Dana?
I-am spus să se ducă unde ați dus-o voi pe Winnie.
Da.
- Știam că sunteți implicate. - Implicate în ce?
Stăpâne Tom!
Vorbeam și eu cu doamna Olivia vrute și nevrute.
Ce cauți aici așa devreme?
Am venit să iau câteva pachete din biscuiții lui Sarah.
Unde e Dana?
Am văzut-o ultima oară în dormitor.
M-am uitat prin casă. Nu mai e.
Poate că e prin cabana lui Winnie.
Am văzut că-i place să se ascundă acolo când n-are chef de muncă.
I-ai spus?
I-am spus și a fost tulburată.
Dar i-am spus să se gândească.
- Șarpe ce ești! - Taci!
Cred că Dana a ajuns la tine acasă.
S-a trezit, nu mai e mult timp.
În locul tău, m-aș duce acasă și aș fugi cu ea din Maryland.
Nu te uita așa la mine!
Să-ți fie rușine!
Rușine?
Ce să mă fac cu rușinea?
Sunt închisă în bucătăria asta zi și noapte.
Tu ești liberă. Ai fost mereu liberă.
Nu știi cum e.
Poți păstra rușinea.
Aveai dreptate, Nigel.
Tatăl tău nu se mai întoarce.
A plecat.
Unde?
Nu știu. Mi-ar fi plăcut să știu.
Ia-mă cu tine și cu Kevin!
- Îl găsim împreună. - Nu pot.
De ce?
Nu te pot duce acolo de unde-s eu și Kevin.
Nu mai e nimeni. Tata, Rufus, pleci și tu, dl Franklin.
Eu ce mă fac fără nimeni aici?
O să fii puternic.
Bine?
Asta ar fi vrut tatăl tău.
Poftim!
O să înveți să scrii și să citești, bine?
Asta o să faci.
Știi toate literele și ce sunete scot ele.
Ăsta e primul pas.
Dar trebuie să exersezi în fiecare zi.
Da? Să o înveți și pe Carrie.
Învaț-o pe Carrie!
Asta ar fi vrut tatăl tău.
Cine e acolo?
Nimeni nu are voie înăuntru fără permisiunea mea.
Am întrebat cine e acolo.
Ieși! E ultima oară când îți zic.
Cum vrei.
Nu ți-am spus că nu vreau să citești?
M-am purtat frumos cu tine și tu așa mă răsplătești?
Furi de la mine? Îmi furi cărțile? Citești?
Te pot învăța…
să citești.
Ce ai zis?
Te pot învăța să citești.
Nu va ști nimeni.
Vino!
Cine e?
E Dana, mincinoaso!
Nu știam. Jur!
Nu! Thomas!
Te rog! Nu!
- Ajutor! Vă rog! - Ridică-te!
Nu!
Cred că va trebui să-ți înfrâng spiritul.
Vino aici!
Ești nebună?
Dana!
Kevin?
Kevin!
L-ai sunat pe Kevin.
Lasă un mesaj și te sun eu.
Bună! Eu sunt.
Am făcut ce mi-ai spus și nu răspunzi.
Acum îmi fac griji.
Sună-mă înapoi!
- Ce e? - A dispărut.
- Ce? - Dana a dispărut.
Nu pot să explic. Simt că-mi pierd mințile, Alan.
- Fir-ar! - O convinsesem.
- Denise, ușurel! O să fie bine. - Jur, Alan.
Unde s-a dus?
A fugit cu un tip.
Îi încolțisem într-o cameră fără ferestre…
Repetă! Cu cine?
Nu știu. Cu un tip.
- Unul alb? - Sigur, alb.
Bine. Până aici.
Îl știi?
Denise, te iubesc,
dar las-o pe Dana să facă ce vrea.
Are 26 de ani, nu lucrează și face prostii. Nu vrea s-o ajutăm.
Vrea doar un public pentru dramele ei. Nu mai sunt polițist.
Dacă vrei să fie urmărită și salvată,
sună un polițist care nu e la pensie.
M-am săturat să merg prin oraș
ca să o salvez pe Dana de ea însăși.
Alo?
1812. 1813.
1814. 1815.
Surioara 2 apeluri ratate
Găsește Kevin
Surioara
Căsuța vocală e plină și nu se mai pot înregistra mesaje.
Iubito, hai în pat! Trebuie să dormi puțin.
Nu pot, Carlo.
I-am văzut că au plecat de ore bune. Am zis că o lăsăm baltă.
- Da, dar cred că s-au întors. - Cum?
O să mă crezi nebună, dar cred că am auzit țipete și…
- Și ce? - Nu știu. Nu am văzut nimic.
- Hermione! - Carlo!
Mi-e frică.
Nu-mi place violența.
Unde e pisica noastră?
Parcă ai zis că n-ai chemat poliția.
Bine.
Domnișoară?
- E cineva? - Da?
Ne-au chemat vecinii.
Deschideți ca să discutăm?
Nu, mulțumesc! Sunt bine.
Nu e nevoie să intrăm.
Puteți să ieșiți să vorbim.
Doamnă, sunteți singură?
Dacă nu deschideți, va trebui să intrăm.
Doamnă, vă rog să deschideți ușa!
Către: Denise M-am întors acasă. Vino repede!
Opriți-vă! Vin.
Bună! Scuze! Tocmai am terminat dușul.
Nu eram îmbrăcată.
E vreo problemă?
Putem să vorbim înăuntru?
Da.
Scuze! Știți ce se întâmplă aici?
O chestie cu o vecină nouă.
Ce chestie?
Nu suntem siguri.
Unul dintre cunoscuții ei e foarte violent.
Se poate să fie vorba și de droguri.
Eu nu m-aș băga.
Aveți ceva ce ar trebui să știm?
Droguri? Arme?
Nu, nimic.
Dormitorul e aici?
Da.
- Căutați ceva? - V-ați mutat sau plecați?
- Mă mut. - Felicitări!
Noi vrem în Woodland Hills.
Dar prețurile au luat-o razna, nu?
Sunteți bine?
Da.
- Chris, vino aici! - Sunt bine.
Da?
- Întoarceți-vă, dră James! - Sunt bine.
Întoarceți-vă, dră James!
Dana, ce e asta?
O să parchez aici.
- V-a făcut cineva rău? - Nu.
Ridicați tricoul să vedem rănile?
Nu ridic tricoul.
Dacă nu, trebuie să veniți cu noi la spital.
Dana?
- Ești acolo? Eu sunt, Dana. - E mătușa.
Dana!
Slavă Domnului!
- Ce se petrece? Mi-am făcut griji. - Sunt bine.
Care e problema?
Nepoata dvs. e grav rănită. Îi puneam niște întrebări.
Rănită?
Doamne? Ăla e sânge?
Dana!
- Alo, Dana la telefon? - Dana?
Sunt Penny. Ne-am cunoscut aseară.
E bine? Mi-l dai la telefon?
Îmi pare rău, Penny. Kevin nu e aici.
- Dar ai telefonul lui. - Știu.
L-a lăsat aici.
- Alo? - Soțul meu e polițist pensionat.
Știu că sunteți stresați.
Mă ocup eu de aici.
Doamnă, nepoata dvs. ar trebui să meargă la spital. Are răni grave.
Cu tot respectul, sunt asistentă-șefă la Clarion.
- Bună! Te pot ajuta? - Bună!
Bună! Sunt Penny Franklin, sora lui Kevin.
A dispărut și speram să vorbesc…
Dana! Îmi pare rău că dau buzna.
Știu că nu e aici, dar…
Kevin a fost… Mă rog, este…
Are probleme cu drogurile. Știai?
Și câteodată devine absent.
În cazul său, lucrurile pot să degenereze rău.
Nu a răspuns la telefon, de-asta am chemat poliția.
Stai! Tu ai chemat poliția?
Da. Mi-am făcut griji.
Bine. Trebuie să plecați cu toții.
- Trebuie să întrebăm… - Nu.
Un drogat alb dispare și toți se dau de ceasul morții.
Dar nepoata mea are sânge pe spate
și e hărțuită la ora 06:00?
În loc s-o forțați să meargă la spital,
găsiți-l pe nemernicul care i-a făcut asta!
Plecați înainte să chem avocatul!
O zi bună, dnă James!
El ți-a făcut rău? Kevin nu ar face asta.
Să sperăm că nu.
Nisey!
Tocmai am vorbit cu el. Era speriat.
- Unde naiba e? - Nu știu.
Îmi pare rău!
Ar trebui să pleci.
Stai!
Ia telefonul!
Poate revine acasă.
Trebuie să-mi spui ce se întâmplă.
Ea cine era?
Dana!
E-n regulă.
Ce se petrece?
Am vrut să-i spun adevărul, dar nu m-ar fi crezut.
Cum adică, Dana?
Ce adevăr?
L-am abandonat.
L-am abandonat acolo.
Ești aici? Cum?
Ești responsabil?
Pentru ce?
Unde e Dana?
Nu știi?
Ce să știu?
Înșelăciune.
Înșelăciune!
Unde sunt?
- Nu… - Spune-mi!
Cine? Nu știu despre ce vorbești.
Unde sunt Dana și Olivia?
Ce e vrăjitoria asta?
- Zi-mi cum au făcut! - Ce să facă?
Cum au dispărut.
A plecat?
Cum au făcut?
Cum?
Bună!
Ești bine?
Da. Ce naiba?
Poftim!
Mersi!
Ce se petrece înăuntru?
- Fratele tău e bine? - Nu știu.
- Scuze! - Nu.
E-n regulă, serios.
Și eu am o soră cu care nu am mai vorbit de luni bune.
O știi pe fata care locuiește aici?
Nu. Am cunoscut-o aseară.
Kevin a venit cu ea la mine. Abia se cunoscuseră.
Nici noi nu știm multe despre ea.
S-a mutat de curând.
Vrei să vii la noi acasă puțin?
Îți putem spune ce am văzut.
Stăm chiar acolo!
Te servesc cu o cafea?
Da. Ar fi plăcut.
Grozav!
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
Doamne!
A fost o noapte lungă.
Dana!
Ce ai pățit?
Am fost biciuită.
Dar…
De stăpânul plantației unde mă întorc mereu.
Tom Weylin.
Pe fiul lui îl cheamă Rufus.
Mă crezi?
Păi…
Nu vreau s-o fac.
Dar ai dispărut din camera aia.
Și ai ajuns aici repede.
- Cum? - M-am întors în timp.
Dar l-am luat pe Kevin cu mine și am stat acolo o săptămână.
Aici au trecut doar câteva minute pentru că timpul trece diferit.
De fiecare dată, revin în casa asta.
Ce te face să revii?
Trebuie să mă sperii de moarte.
Sau să cred că mor.
Asta s-a întâmplat când am leșinat pe podea.
Nu știu cât am stat leșinată.
Și Kevin a rămas blocat acolo.
Și i-am promis că nu îl las.
Am zis: „Nu te părăsesc.”
Și l-am lăsat. Și nu știu ce să fac, Denise.
Nu știu ce să fac, pentru că nu știu dacă a stat acolo un an
sau dacă mai e în viață.
Trebuie să mă întorc acolo, dar nu știu cum.
Nu știu cum.
Trebuie să-l salvez pentru că i-am promis.
Dacă pățește ceva, e vina mea.
Dana!
- Dana! Totul o să fie bine. - Nu o să fie, Nisey!
Nu o să fie.
Nu.
E singurul care m-a crezut.
E singurul care a înțeles ce se întâmplă.
Cum te întorci?
Nu am niciun control.
Se poate întâmpla sau nu.
Bine.
O să-i dăm noi de cap.
Bine?
Îl aducem înapoi.
Și apoi o să vedem cum facem să punem capăt fenomenului, bine?
Cred…
că dacă mă asigur că Rufus rămâne în viață…
și…
Dacă mă asigur că următorul nostru strămoș se naște, totul va înceta.
Dar nu știu când se va întâmpla asta.
În biblie te-ai uitat?
Ce biblie?
Biblia familiei.
Are numele tuturor strămoșilor cu numele James de…
Nu știu de când.
Și anii de naștere.
Cum?
Denise! Unde e?
Ultima oară am văzut-o pe șemineu în casa din Brooklyn.
Mama o scotea la ocazii speciale.
O are bunica?
Asta e.
Pe cine cauți, Dana?
Carrie a avut un copil cu Rufus.
Înainte să plec, au fost separați.
Cine știe cât timp.
- Stai! Uite! - Unde?
„Carrie Anne Blake. Născută în 1849.” E bine?
Nu e bine. S-a născut mai înainte.
Alice.
Ce e?
- Ce e? - Nu a fost Carrie, ci Alice.
Rufus are un copil cu Alice.
Așa se întâmplă.
Vezi ceva ce-ți place, domnule?
Nu.
Alice, ține pasul!
Să ajungem înainte de apus!
Am venit aici de două ore.
- Ce faci? - S-ar putea să mai am timp.
- Timp? Înainte să ce? - Înainte să mă întorc.
Dar trebuie să te ajut cumva.
Nu mă atinge, te rog!
Nu vreau să te întorci cu mine. Lasă-mă să mă concentrez!
Mă concentrez.
- E 1818. - Când se-ntâmplă?
1819. Nu știu.
1815.
Poate nu se va întâmpla.
Ba da.
Să chem ajutoare?
Nu, stai aici. Probabil mă întorc imediat.
Alan!
Denise. Nu știu ce naiba se petrece.
Am primit un telefon de la poliția din New York.
Tocmai am vorbit cu ei.
Au găsit-o pe Olivia.
Pe Olivia?
Alo?
Denise?