Vi må stoppe ham, Lucy.
Du må støtte meg.
Greit.
Du vekker meg.
Vi stopper ham.
Men etterpå,
når han er borte, ligger du unna meg.
Jeg skaper min egen skjebne på egne premisser,
og vi snakkes aldri igjen.
I det livet eller noe annet.
Avtale.
Shepherd. Opp og stå. Du har mer besøk.
UNDER TRAPPEN FJERN TENNSTIFT
Ingen flere på listen.
Spesialtillatelse.
Du lever enda.
Har vi møttes?
Ja.
Senere også. Alt er relativt.
Du står ikke på listen.
Du skal ikke være her.
Ja. Jeg hører ofte det.
Klokken har stoppet.
Kunne ikke kaste den.
Noen sa at den var viktig.
Hva vil du med meg?
Du endrer mer enn du innser.
Du lekte med kaoset, og det spyttet meg ut.
Ikke egentlig et liv, men noe... som driver rundt.
Ubunden.
Umulig.
Hele livet mitt er umulig.
Ditt også.
Men her er vi.
Hvem er du?
Hva vil du med meg?
Jeg heter Isaac Chambers.
Jeg vil vite hvorfor du drepte moren min.
Neste innslag
er Neil Koch som kommer for å diskutere romanen sin, Snøfnugg.
Og vi snakker med Alice Rider, som har en postkast om det overnaturlige,
om Storbritannias mest hjemsøkte steder.
Fra en bro i Kilmarnock til en go-kart-bane i South Kennet.
Men først begynner vi lørdagsmorgen-miksen
med The Lazy Eights, Supposed To Be.
Jeg løsner én hånd så du kan spise.
Ikke prøv på noe.
Ja.
- Lucy... - Best å ikke snakke.
Lar du meg gå, sier jeg at du hjalp meg.
Hva enn han har sagt og gjort, kan vi skaffe hjelp til deg.
Vi er offer begge to.
- Spis smørbrødet. - Vær så snill.
Jeg laget favoritten din.
Spis det.
Bra gjettet, hva?
Eller Ravi sa det.
Vet du at du er litt allergisk mot tomater?
Derfor får du magekramper av og til.
Vanligvis finner du det ut i 40-årene.
Du slutter ikke å spise dem, skjærer bare... tynnere skiver.
Hjelp meg med å rømme.
Om du vitner mot ham, går du kanskje fri.
Hør her.
- Jeg tror ikke du er slem... - Men jeg blir det.
Jeg blir det. Om jeg ignorerer det, er det akkurat det jeg blir.
Finnes det ingen del av deg som husker?
Husker hva?
Alle de barna.
De som dør i dag.
De som kommer etterpå.
Bare la meg gå.
Vær så snill.
Jeg har en kone.
Jeg har et barn, Lucy.
Spis smørbrødet.
Vi må gjøre noe med henne.
Vi finner ut av det. Etterpå.
Lar du henne gå, må du rømme.
- Lucy... - Det skjer i dag.
- Vi må konsentrere oss. - Hvor er bilen?
Utenfor Dhillons leilighet.
Vi henter den på veien.
Parkerer på Brennan Street. Da har vi flere alternativ.
Ta kartet!
Behold det.
Trengs jeg...
...er jeg der i kveld.
Ikke noe "i kveld". Jeg gir deg kun denne dagen.
Hva enn som skjer, går jeg ikke lenger. Det må ta slutt.
Det tar aldri slutt.
Isaac? Kom hit, vennen.
Jeg må gå ut en time eller to.
Du må være her med besta.
Hvil beinet.
Greit? Har du mobilen?
Ha den med deg. Kom hit. Gi meg en klem.
Ikke gå.
Jeg er tilbake før du vet ordet av det.
Det vil skje fæle ting.
Nei. Det gjør det ikke, for jeg skal fikse det.
Jeg skal fikse det.
Livene våre er som spor i snøen.
Når vi lever om igjen,
går vi i sporene vi etterlot oss.
Men om veien vår forandres, finnes det ingen spor.
Det som å gå i tykk puddersnø.
Det er vanskelig for noen.
BETJENT HATBY
FLERE DØDSFALL ETTER EKSPLOSJON
Eksplosjonen oppsto i bygningens andre etasje
like etter 11.00.
Ikke ødelagt.
Ikke i dag.
Hvorfor trodde du det var ødelagt? Så det sånn ut?
Jeg fryser ikke.
Tror du det er fordi vi snakker?
Tror du du hører dem om vi er veldig stille?
Skal vi prøve?
Greit. Lukk øynene for meg.
Hold dem lukket.
Jeg setter på litt musikk.
Du kan høre på musikken, eller du kan høre på stemmene.
Kom frem fra bak fra gardinet, Amelia. Kom igjen.
Få se det fine fjeset ditt.
Det er ikke fint. Det er stygt og fælt!
Det er ikke snilt å si om deg selv, vel?
RIGBYS LEKER
Én time igjen.
Jeg kan få dem ut.
Jeg kan advare dem.
Nei. Endrer vi for mye, kan vi skremme ham.
Han vet ikke at det er endret.
Nei, men han føler det. Déjà vu.
Ikke engasjer deg. Vi må se ansiktet.
Det er førsteprioritet.
Og så? Du ser ansiktet,
finner ut hvem han er, kommer tilbake og dreper ham som spedbarn?
Det har jeg aldri gjort.
Det er jo bra.
Fint å vite. Takk for at du oppklarte det.
Jeg vet ikke hva som skjer nå, men jeg har en anelse.
Et tegn.
- Lucy, om vi ikke overlever... - Det gjør vi.
Det må vi.
- Hva gjør du? - Markerer øyeblikket.
Dette er hærverk.
- Det er romantisk. - En forbrytelse. Du er en forbryter.
Hva risser du inn?
Bare initialene våre.
Og hvert år på årsdagen vår risser vi inn et merke til.
Så teit.
Teit vandalisme, hærverk, asosial atferd.
Du burde få et stort, teit forbud.
Kom igjen. Jeg tegner jo ikke en stor... tisselur eller noe.
Det hadde jeg elsket.
Tegn en stor tisselur. Kom igjen.
Vi kan komme tilbake og tegne mer hvert år.
Hva mer skulle vi tegne?
Jeg vet ikke. Hår?
Vil du markere årene vi er gift med dårlig tegnede kjønnshår?
- Hallo, Lucy! - Hvor er du nå?
Fortsatt på Leeds' beste hotell.
- Hvordan det? - Slå på nyhetene.
Politiet har ikke bekreftet om angrepet var terrorrelatert...
- Er det Hackridge? - Vi er på åstedet.
Er det trygt?
...meldt om flere dødsfall...
Hva har skjedd?
Greit. Ja. Forstått. Jeg orienterer dem.
- Beklager. Jeg må legge på. - Vent, Lucy...
...High Street. De omdirigerer trafikken.
Vi vet ikke nøyaktig årsak til eksplosjonen,
som fant sted rett etter 11.00.
10.13 LØRDAG 30. NOVEMBER
- Si appelsin. - Appelsin.
Få se.
Du glir.
Hvor er klokka?
Dette går ikke.
Ikke i det hele tatt.
Overlat det til meg.
Jeg pleide å ha teip her.
Her er den...
Denne bør være sterk nok.
Evelyn.
Mor!
Slutt, slutt, slutt!
Hallo?
Er det noen der?
Er du her?
Er dette nå?
Ja.
Vær så snill, Evelyn.
Det er Evelyn, ikke sant?
Jeg liker meg ikke her.
Ikke jeg heller.
Hører du dem?
Stemmene?
Ja.
Hele tiden.
Kan du stoppe dem?
Nei.
Du må høre på dem, Evelyn.
Ikke sant?
Gi dem det de vil ha.
Hva vil de ha?
Jeg tror de vil at du skal slippe meg løs.
Sånn.
Det var bedre.
Det er stille.
Du hører dem enda.
Men bare om du vil.
Du har ikke engang sko på.
Jeg tenkte jeg trengte nye innen du kom ned hit.
Krangler de enda?
Er det dem?
Nei.
Hva skal vi gjøre?
Gjemme oss.
Slutt!
Det ordner seg. Greit?
Ingen skal gjøre deg noe. Bare bli der.
Hvor dro de?
Du må være moren.
Så du hvor de la nøklene mine?
Gudskjelov.
Takk.
Ikke lenge nå.
Er du der enda?
Ja. Beklager. Måtte ut av hørevidde.
Hvor mange er det der oppe?
Akkurat nå ser jeg... ni.
Har noen sett på deg?
Ikke egentlig.
- Forsiktig med de ansatte. - Ja. Jeg vet hva jeg...
- Lucy? - Det er en sekk her.
- Hva? - Noen har satt igjen en sekk.
- Hva slags sekk? - En ryggsekk.
- Du må ha oversett ham. - Nei.
- Så hvor er han? - Se deg rundt.
Vent.
Lucy, se deg rundt. Du må finne ham.
- Lucy? - Vent.
Hva tror du at du gjør? Hvorfor lette du i sekken min?
Du gikk fra den.
Hva? Jeg var like ved.
Unnskyld. Jeg trodde den var...
Hva trodde du? At den var gratis?
- Er alt i orden? - Nei.
Bare en misforståelse.
Sekken sto i et øyeblikk, og hun lette i den.
- Jeg bare... Beklager. Jeg... - Ikke la henne gå.
- Sorry. - Ikke la henne gå!
Hei!
- Er du der? - Hva skjedde?
Jeg gjorde en feil.
- Så du fjeset? - Den var ikke hans.
Jeg kan ikke gå tilbake. Du må ta over.
- Det går ikke. - Det er eneste mulighet.
Ansiktet mitt har vært på TV.
Det er vårt eneste valg.
Jeg kommer tilbake til bilen.
Lucy, ikke...
- Herregud. Isaac? - Mamma?
- Hva skjer? Er alt i orden? - Jeg har prøvd å ringe.
Vi måtte dra.
"Vi"? Hva har skjedd? Kom det noen til huset?
Besta sa vi måtte dra, men jeg sa at vi måtte hjelpe deg.
Ellers finner de deg og tar deg med vekk.
Jeg vet ikke hva du mener. Hvor er du?
Vi er under broen der du pleide å leke.
Pinnekast.
Isaac, hvorfor dro dere fra huset?
Hun rømte.
Hun kommer tilbake. Snart. Besta sier vi ikke er trygge.
Jeg tror jeg hører dem.
Hør på meg.
Hør etter. Ikke la noen finne dere.
- Bli der dere er. - Kommer du?
Ja, jeg kommer nå. Bare hold linjen.
Velkommen til Tidal mobilsvartjeneste.
Snakk etter pipetonen.
Lucy, hvor faen er du? Ikke gjør dette.
Vi har snart ikke mer tid. Du må komme tilbake.
Forstått? Du kan faen ikke gjøre dette!
Vis meg fjeset ditt.
RIGBYS LEKER GRUNNLAGT 1926
- Får jeg noen ord? - Ja. Greit.
- Hva heter du? - Frank.
Frank, du må få alle ut av bygningen.
- Vi har mistanker om en bombetrussel. - Hva?
Fort. Men gjør det stille. Ikke skap panikk.
- Nei vel. - Si det lekker karbonmonoksid.
Hva enn du vil. Bare få alle ut av bygningen.
Ikke gå ovenpå. Jeg sender dem ned til deg.
Slapp av. Alt skal gå bra.
Ja vel.
Vi har et sikkerhetsproblem.
Du må ta med sønnen din ut.
- Hva? - Nå.
Greit.
Disse er gratis i dag, men dere må gå ned.
- Sier hvem? - Jeg.
Jeg er politi. Gå. Gå før jeg ombestemmer meg.
10.59 LØR 30 NOVEMBER
Kom igjen. Ja, vi går.
Men vi har ikke kjøpt leke.
Bli der du er.
Snu deg.
Jeg sa: "Snu..."
Dhillon!
Legg press på.
La den være. Du kan blø i hjel.
Dhillon, se på meg.
Se på meg!
Hvor ble han av?
Unnskyld.
KJÆRE JONA
Politiet. Åpne.
Politiet! Åpne døra!
Isaac?
Mamma?
Vi er her nede.
Isaac.
Vi må gå.
FØRERKORT HALL - JANE - OLIVIA
STORBRITANNIA
Isaac, mamma, skynd dere!
Greit.
Isaac, hva gjør du? Vi trenger ikke dette.
Greit.
- Bare vær rask. - Lucy.
Lucy?
Jeg vet at du er der.
Jeg har seks væpnede betjenter her. Jeg vil sende dem hjem.
Men først må jeg komme inn og sjekke at alle har det bra.
Kan jeg det?
Ingen andre trenger å følge meg med mindre du gir dem en grunn.
Greit?
Lucy Chambers.
Du er arrestert for mistanke om drapet på Steven Dunn,
bortføring og angrep på en politibetjent
og planer om å begå terrorhandlinger.
Hva? Nei, du tar feil. Jeg...
Du trenger ikke si noe, men det kan skade forsvaret
- om du ikke forteller... - Sam?
- Det du sier, for det er ikke... - ...senere bruker i retten.
Alt du sier, kan brukes som bevis.
Har den gått av?
Bomben?
Hva skjedde?
Vi tar deg med på stasjonen for å svare på spørsmål.
Først må vi vite hvor vi finner Gideon Shepherd.
Nei. Han skulle stoppe det.
Bare si det.
Sam, bare si hva som skjedde.
Vent.
Betjenter ble sendt til 13 Wenbourne Street
etter rapporter om en eksplosjon.
Et vitne så Shepherd i området få øyeblikk før.
Mer vet vi ikke.
Sett på håndjern.
Isaac.
- Hei. - Isaac, kom tilbake, vennen.
Det er greit.
Mamma skal bare svare på noen spørsmål.
Dere vil ta henne.
Isaac?
Kom igjen.
Du, kom igjen.
Det går bra.
Du må la meg gå.
Bare bli hos besta.
Hun passer på deg til jeg er tilbake.
Unnskyld.
Du tok meg med.
- Huset mangler, for... - Jeg finnes ikke.
Så dette er før?
Av og til.
Av og til er det før.
Av og til er det etterpå.
Vet du hva som skjer etterpå?
Dette stemmer ikke.
Du burde ikke tatt meg med hit.
Jeg måtte. Du sa jeg måtte.
- Hva? - Du sa vi måtte vekk.
Nei, det gjorde jeg ikke, vennen.
Det kommer du til.
Hvorfor er det så kaldt?
Det er alltid kaldt.
Hvor skal vi?
Vi må vekk.
Isaac, stopp.
Dette er ikke riktig. Jeg skal ikke...
Isaac?
Boyd, vi sjekket hele huset.
- Det er ingenting her. - Nei.
Det kunne det jo ikke være.
Hun forsvant.
Hun bare... forsvant.
Lyset spilte deg et puss. Kanskje en hallusinasjon.
Jeg er oppdratt til å tro på mirakler. Men...
Og nå som jeg faktisk har sett et... kan jeg ikke...
Folk forsvinner ikke bare, Boyd.
Det er umulig.
Det er ikke umulig om hun gjorde det.
Det var ikke henne.
Det var ham.
Isaac?
Han er spesiell.
På hvilken måte?
Det er spørsmålet.
Han ser fuglene.
Og de ser ham.
Han føles som et minne.
Og et løfte.
Og et ønske.
Han sier han ikke skal være her, men det er ikke sant.
Nei.
Nei, jeg tror...
Jeg tror Isaac er akkurat der han skal være.
Han kommer ikke.
Nei, ikke klø.
- Det er vondt. - Jeg vet det.
Men du trenger ikke gå mer på det.
Vi skal skaffe hjelp.
Jeg bare...
Må ta en telefon.
Greit.
Ma'am.
Fant dette i vasken.
Greit. Jeg melder fra.
Greit.
Takk for at du kom.
Fylte du underveis?
- For tre km siden. Full tank. - Jeg betaler tilbake.
Vi må holde oss unna hovedveiene. Jeg har en rute.
- Lucy... - Kjør til Gloucester.
- Vi klarer oss derfra. - Hvor skal dere?
Det er bedre om du ikke vet det.
For hvem?
Jeg vet at du har løyet.
Om det som skjedde i fjor. Om Isaac.
Jeg har aldri løyet om Isaac.
Jeg kan ikke hjelpe om du ikke forteller.
Jeg skal det, men ikke her.
I bilen. Vi kan ikke bli her.
Det er en veisperring på 325. Noen vet at vi er her.
- Hva? - Vi må vekk.
Hva skjedde på Rigby?
Tok du ham? Så du ansiktet?
Nei.
- Noen gjorde det. - Gideon.
Han dukket bare opp.
Kunne drept meg, men lot meg leve.
- Hvorfor? - Aner ikke.
Men han får angre.
Vi kan ikke ta veien. Alle rutene er stengt.
Vi må ta gangstien gjennom gården
og dra til skogen på andre siden.
Vi kan ikke ta ham med.
Nei. Vi kan ikke.
Du må dra fra meg.
Bare sånn kan han stoppes.
Alt ordner seg.
Jeg lover.
Jeg henter deg. Forstår du?
Jeg skal finne deg.
Lucy. Vi må dra. Nå.
Det går bra.
- Lucy! - Hva er dette?
Det er alt du trenger å vite. Unnskyld.
Unnskyld.
Denne veien.
Hva gjør vi nå?
- Gideon? - Hold kjeft.
De finner oss.
De kan ikke få ta oss levende.
Nei.
Vi må nullstille, Lucy.
Nei, det er din kamp. Ikke min.
Jeg har en sønn. Jeg har et liv. Jeg kan ikke.
Ravi er død!
- Hva? - Fikk alle ut.
Men ikke seg selv.
Han er død.
Du lyver.
- Skulle ønske det. - Du lyver, for faen!
- Væpnet politi! - Nei.
- Legg våpenet på bakken. - Nei. Ikke. Lucy, ikke.
Ikke skyt. Vær så snill.
Legg fra deg hagla, sa jeg.
Vi må nullstille mens vi kan.
Nei.
Det går fint.
Har gjort det før.
Du kjenner det ikke.
- Hører ikke skuddet engang. - Legg fra deg hagla.
Stå helt stille.
Det må være momentant.
Vent. Vent.
- Lukk øynene. Tell til tre. - Siste advarsel!
- Tell til tre. - Nei.
- Legg fra deg våpenet! - Én.
- Legg våpenet på bakken! - To!
Vent. Hva med...
Politiet tuller enda.
Sa dette var alt vi kunne få.
Beholdt minnekortet.
Bevis.
Han har ikke snakket siden hun døde.
Hva skal jeg si?
Ikke si noe. Du lytter.
Han har vært gjennom mye.
Vet dere hva dere går til?
- Ja. - Alle sammen?
Ja.
Vi gjør ham til en del av familien.
Hallo, vennen.
Mamma?
Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Gry Impelluso