‫תגידי לי שזה לא צריך להסתיים אף פעם.‬
‫הכול קמל בסוף, ברוס, אבל אם יש לנו מזל...‬
‫זה לוקח הרבה זמן.‬
‫אתה לא שוכח משהו?‬
‫שוב?‬
‫- העברת בעלות על נכס,‬ ‫בעלים מקורי: ברוס ויין -‬
‫- בעלים חדשים: קרמיין פלקון -‬
‫אני לא יכול לעמוד בפנייך.‬
‫אף גבר לא יכול.‬
‫- יום האהבה -‬
‫- 14 בפברואר -‬
‫- 17 במרץ -‬
‫- יום פטריק הקדוש -‬
‫- 1 באפריל -‬
‫היית ילד טוב.‬
‫הקרן הייתה נטל גדול עליך,‬
‫עלינו...‬
‫כמו גם שאר החברה.‬
‫- קרן ויין, הסכם העברת מניות -‬
‫- ברוס ויין, קרמיין פלקון -‬
‫אתה יודע מה אתה צריך לעשות‬ ‫כדי שנוכל להיות ביחד.‬
‫מר ויין, אני חושבת שהאכלת‬ ‫את הפילודנדרון שלך יותר מדי.‬
‫עצרי!‬
‫זה לא אתה, ברוס. היא שולטת בך איכשהו.‬
‫לעזאזל. מצטערת!‬
‫איך ידעת?‬
‫לא היית דיסקרטי במיוחד.‬
‫הופעת עם אייבי בציבור והעברת נכסים לרומאי.‬
‫אעיר את עורכי הדין, אדוני.‬
‫המשטרה תגיע בכל רגע.‬
‫ספר להם כל מה שאתה זוכר ואז לך לישון.‬
‫אתה נראה נורא.‬
‫אמרתי לך, אני לא רוצה שותפה.‬
‫דווקא נראה שרצית שותפה‬ ‫בשלושת החודשים האחרונים.‬
‫שלושה חודשים?‬
‫לקח הרבה זמן לתפוס‬ ‫את האיזבל הירוקה והעליזה הזו לא מוכנה.‬
‫והולידיי?‬ ‫-עדיין חופשי.‬
‫- צ'ונג -‬
‫גילדה, אני מצטער. נגיע לסרט המאוחר.‬
‫אני מצפה לזה בקוצר רוח.‬
‫אני חושבת שאני רוצה ללכת הביתה.‬
‫למה? אנחנו יכולים...‬
‫כן. בסדר.‬
‫- משרד - עובדים בלבד -‬
‫אלוהים!‬
‫הארווי.‬
‫צדקת.‬
‫צ'ונג מספק רובים להולידיי.‬
‫היית צריך להקשיב לי, ג'ים,‬ ‫לעצור אותו מוקדם יותר.‬
‫אולי היינו לומדים משהו.‬
‫רוצח הולידיי מטשטש את עקבותיו.‬
‫- אימא -‬
‫יום האם.‬
‫זה הגיע אלינו בהפתעה.‬
‫בהחלט.‬
‫איפה החבר שלנו?‬
‫- בית משוגעים ארקהם -‬
‫מי עזר לך לברוח?‬
‫תן לי שם או שאני...‬
‫זו הייתה אימא שלי.‬
‫היא זו שעזרה לי.‬
‫חנקתי את המכשפה הזקנה לפני שנים,‬
‫אבל אני חושב שהיא עדיין משגיחה‬ ‫על ג'וני הקטן והנאה.‬
‫יום אם שמח.‬
‫זמן למסיבה.‬
‫אימא.‬
‫- מציגים עכשיו -‬
‫מכאן.‬
‫מותק, אני לא יודע אם זה ה...‬
‫קח מה שאתה רוצה.‬
‫אל תפגע בנו.‬
‫הוא בסדר?‬
‫לא אכפת לי. בואו נלך.‬
‫ברוס, מה אתה עושה?‬
‫אימא?‬
‫חייבים לקחת אותך הביתה.‬
‫ברוס!‬
‫איפה היא, אלפרד?‬
‫היא?‬ ‫-אימא שלי.‬
‫הייתי עם אימא שלי.‬
‫בוא נקום.‬
‫משטרת גות'אם מחפשת שני אסירים‬
‫שברחו אתמול בערב מבית המשוגעים ארקהאם.‬
‫אחד מהם, ד"ר ג'ונתן קריין,‬ ‫הידוע בכינויו "הדחליל"...‬
‫- חדשות גות'אם סיטי‬ ‫יום האב: האם הולידיי יכה? -‬
‫גנב אחד מהסוסים השייכים למקום.‬
‫הוא נחשב למסוכן ביותר.‬
‫כל היודע דבר על מקום הימצאו‬
‫מתבקש להתקשר מיד‬ ‫לקו החירום של משטרת גות'אם.‬
‫שוב, הוא נחשב מסוכן ביותר...‬
‫חכה.‬
‫ארזתי לך ארוחת צהריים.‬
‫תודה. אני חייב ללכת.‬
‫באתי לבקר את אבי.‬
‫זו עניבה.‬
‫וכן, קצין המבחן שלי יודע שאני כאן.‬
‫סופיה, ילדתי הקטנה.‬
‫השוטרים עשו לך בעיות למטה?‬
‫יש כאן יותר שוטרים משראיתי אי פעם‬ ‫בעשר שנים בכלא.‬
‫"משמר הולידיי". להגנתי,‬ ‫או שכך הם אומרים לי בכל אופן.‬
‫תקשיבי, אני מאוד עסוק, אז...‬ ‫-לכן אני צריכה לדבר איתך.‬
‫אבא, אני רוצה להיות בחדר.‬
‫סופיה, כבר דיברנו על...‬
‫הוצאתי לפועל את בריחת קריין כמו שציווית.‬
‫והמלחמה המטופשת הזאת עם סאל מרוני,‬
‫אני חושבת...‬ ‫-מספיק!‬
‫המצב... מתוח.‬
‫מחצית מהמרוויחים הגדולים שלנו חוסלו‬ ‫על ידי הולידיי או מרוני.‬
‫היה לנו סיכוי עם ויין,‬
‫אבל עכשיו כשהוא מושבת,‬ ‫אנחנו צריכים לשנות את דרך הפעולה.‬
‫זו בדיוק הסיבה שאתה צריך אותי.‬
‫אני לא.‬
‫סופיה, אם אני מכניס אותך עכשיו,‬
‫המרוויחים החדשים שלנו יחשבו‬ ‫שאני מכין לי יורשת.‬
‫וזה יגרום לי להיראות זקן... וחלש.‬
‫אתה לא זה ולא זה.‬
‫בכל זאת.‬
‫יופי. סוף הדיון.‬
‫עכשיו לכי לקנות משהו.‬
‫גדול, ראוותני. שמלה, מכונית.‬
‫לא אכפת לי. רק תוודאי שכולם יראו את זה.‬
‫יום אב שמח, אבא.‬
‫- גות'אם גאזט - שוד מפחיד -‬
‫עסק נוראי בבנק גות'אם הראשון.‬
‫איך אתה יודע שזה היה הדחליל?‬
‫קריין נמלט לאחרונה מארקהאם.‬
‫הרעיל את כל קורבנותיו ברעל עצבים‬ ‫מעורר פחד, אז...‬
‫כן, אי אפשר באמת לפספס אותו.‬
‫תראה, מר ויין...‬
‫קרא לי ברוס.‬
‫אני יכול להביא לכם משהו?‬ ‫אלפרד מכין מאי טאי נהדר.‬
‫השעה 8:30 ב...‬
‫לא. לא, תודה.‬
‫יש לנו כמה שאלות על ערב ראש השנה.‬
‫הלילה שבו אלברטו פלקון נרצח.‬
‫הארווי עבר על הקבצים,‬
‫ונראה שהיית הנוסע היחיד על היאכטה הזאת,‬
‫שלא נתן לנו הצהרה.‬
‫חוששני שאני לא יכול ממש לעזור.‬
‫עזבתי את המסיבה בסירת הצלה לפני כל המהומה.‬
‫בטח שמתם לב לחסרונה.‬
‫כמובן, הייתי נותן לכם הצהרה בכל מקרה,‬
‫אלא שזה יהיה עניין של רישום ציבורי‬
‫וזה עלול למקם את שמי‬
‫לצד זה של הגברת הצעירה שהלכתי לפגוש.‬
‫אני חושב שבעלה לא מחבב אותי במיוחד.‬
‫זה מאוד נוח.‬
‫ובכן, לא לבעלה.‬
‫הנה מה שאני מנסה להבין.‬
‫לאחרונה העברת חלקים משמעותיים מהעסק שלך‬
‫לידי קרמיין פלקון.‬
‫הכול התבטל.‬
‫וגם סיממו ותמרנו אותי, אם לכך אתה מתכוון.‬
‫האם אביך סומם ותומרן‬ ‫כשהוא נכנס לעסקים עם הרומאי?‬
‫אתה יודע שכל מה שהמפלצת הזה היום‬
‫זו תולדה מהחוקיות שניתנה לו בשם ויין...‬
‫הארווי.‬
‫זה בסדר.‬
‫כן, אבי בנה בתי חולים עם פאלקון.‬
‫אבל הדבר היחיד שגרם לכך‬
‫היה רצון מכריע להציל חיי חפים מפשע.‬
‫וכמה חיי חפים מפשע אחרים‬ ‫הוא הקריב לשם כך בסופו של דבר?‬
‫שניים... שאני יודע עליהם.‬
‫אנא עזור לבן שלי.‬
‫אין לי לאן ללכת.‬
‫הנה, לכאן.‬
‫על השולחן.‬
‫נראה כמו ארבעה... לא, חמישה פצעי ירי בחזה.‬
‫לא היית צריך לבוא לכאן.‬ ‫הבן שלך צריך להיות בבית חולים.‬
‫היכן שלואיג'י מרוני יוכל למצוא אותו‬ ‫ולסיים את העבודה?‬
‫לא, ד"ר ויין, בבקשה.‬
‫קרמיין הוא בני היחיד.‬
‫אעשה מה שאני יכול.‬
‫אלפרד, תביא את התיק שלי.‬ ‫-מיד, אדוני.‬
‫הוא יציב,‬ ‫אבל אני לא רוצה להזיז אותו עדיין.‬
‫תודה. לעולם לא אוכל לגמול לך.‬
‫הוא לא יצא מכלל סכנה.‬
‫בוא, צריכים לתת לו לנוח.‬
‫אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה יודע מי אבא שלי?‬
‫הרומאי?‬
‫ילד חכם.‬
‫אז אתה יודע מי אני הולך להיות?‬
‫הרומאי.‬
‫מאוד חכם.‬
‫אתה מזכיר לי את הבן שלי.‬
‫אבא שלך הציל את חיי.‬
‫אני מניח שזה הופך אותנו למשפחה.‬
‫זה נפל מהכיס שלך.‬
‫פוליסת הביטוח שלי.‬
‫יש הרבה אנשים רעים שם בחוץ.‬
‫פושעים.‬
‫וכולם יודעים שלפושעים יש אמונות טפלות.‬
‫לפעמים כל מה שנדרש כדי לצאת ממצב רע‬
‫זו הטלה טובה של המטבע.‬
‫זה לא עזר לך הלילה?‬
‫כן.‬
‫ובכל זאת, שני "עצים" עדיפים על אחד.‬
‫לא?‬
‫שמור את זה, ילד.‬
‫אנחנו מקבלים מה שאנחנו לוקחים.‬
‫הייתי בן שמונה כשד"ר תומאס ויין‬ ‫שלף את הכדורים של לואיג'י מרוני‬
‫מתוך החזה של פלקון.‬
‫אבא שלי נהרג מידי מאפיונר בתוך שנה.‬
‫כל קשר בין המשפחה שלי והרומאי מת יחד איתו.‬
‫תודה שקפצתם לבקר. אם אין שום דבר אחר...‬
‫רבותיי, אלה השמות וכתובות‬ ‫של אלה שיכולים להעיד‬
‫על מקום הימצאו של מר ויין בלילה המדובר.‬
‫יש כאן הרבה שמות. בטח היה חתיכת לילה.‬
‫כן, טוב, אדם נרצח.‬
‫יש לקוות שהמשרדים שלכם יכולים לספק לו‬
‫את הצדק שעדיין נמנע מתומאס ומרתה ויין.‬
‫מה שקרה להם היה טרגדיה.‬
‫סיבה נוספת לכך שהבוס שלך צריך‬ ‫להתרחק מאנשים כמו פלקון.‬
‫האם אי פעם יהיה זמן שבו חטאי האבות‬
‫לא יפלו על כתפי הבנים?‬
‫יום טוב.‬
‫הם הולכים לצפות בכל צעד שלי היום‬
‫כדי לוודא שאני לא הרוצח.‬
‫אז תישאר בבית?‬
‫לא, פשוט תקנה עוד עדים לאליבי.‬
‫אני צריך ללכת לעבודה.‬
‫חכי כאן.‬
‫אם הוא ידע עלינו, זה יהרוג אותו.‬
‫אהיה כאן, אהובי.‬
‫הקנולי האהוב עליך.‬
‫קנולי. קנולו ביחיד, קנולי ברבים.‬
‫האיטלקית שלך נוראית.‬
‫אני יודע, אבא. אני מצטער.‬
‫אתה מביא קנולי ביום האב, אני סולח.‬
‫שב.‬
‫אז...‬
‫המלחמה הזאת עם פלקון, זה הורג אותנו, אבא.‬
‫קרמיין חושב שיש לנו‬ ‫קשר להולידיי האידיוט הזה.‬
‫שטויות.‬
‫לפרנויה של קרמיין אין קשר להולידיי‬
‫אלא לתובע המחוזי החדש.‬
‫אלא אם שניהם הם אותו דבר.‬
‫דנט הוא קשוח,‬
‫אבל אני לא רואה אותו מלכלך את ידיו.‬
‫סביר יותר שהעטלף יעשה זאת.‬
‫אתה רוצה עצה?‬
‫ניצחון או מפלה, הדבר היחיד‬ ‫שמסיים מלחמה הוא שלום.‬
‫לכרות שלום עם קרמיין?‬
‫אבא...‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני לא...‬
‫אבא!‬
‫סאל!‬
‫שמעתי ירייה.‬
‫את בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫- אלברטו פלקון - בן אהוב -‬
‫מקום מוזר לעשות בו עסקים.‬
‫אני מנחש שזה המקום היחיד‬ ‫שבו השוטרים משאירים אותך לבד.‬
‫עובד עד מאוחר?‬
‫איך לעזאזל עברת את האבטחה?‬
‫היית איתו, נכון?‬
‫רציתי לשים קץ למלחמה המטופשת עם הפלקונים.‬
‫מילותיו האחרונות של אבי היו‬ ‫שעלי לכרות שלום עם אויבי.‬
‫בהתחלה חשבתי שהוא התכוון לקרמיין...‬
‫אבל לואיג'י מרוני לא היה רוצה בזה לעולם.‬
‫יש רק עוד דבר אחד‬ ‫שהוא יכול היה להתכוון, אז...‬
‫באתי כדי להשלים עם החוק. לסגור עסקה.‬
‫אתה רוצה את פאלקון ולי יש הרבה חומר עליו.‬
‫מספיק כדי לכלוא אותו לתמיד.‬
‫בתמורה ל...‬
‫ביטול כל צווי המעצר נגדי ונגד אנשיי.‬
‫אתה רוצה את פלקון?‬
‫זאת העסקה. הבחירה בידך.‬
‫אגיד לך מה, אם יצא עץ, אני מסכים.‬
‫ציפיתי לנוכחות נמוכה‬ ‫לאחר הבלגן בערב ראש השנה.‬
‫אבל זה ממש פתטי.‬ ‫-בסדר מבחינתי.‬
‫ככל שיותר אנשים נשארים בבית,‬ ‫כך העבודה שלי נעשית קלה יותר.‬
‫אם כבר מדברים על עבודות קלות,‬ ‫נכון שתפסת את מרוני?‬
‫זו לא עסקה סגורה.‬
‫המשרד שלי עובד על הפרטים עכשיו.‬
‫אבל אם סאל הזקן יספר לשופט‬ ‫מה שהוא אמר לי...‬
‫בוא נגיד שהיום הוא יום טוב לרומאי‬
‫לחגוג מה שנשאר מהחופש שלו.‬
‫מדברים על החמור.‬
‫אני מופתע למצוא אותך בחוץ בחופשה.‬
‫דנט.‬ ‫-פלקון.‬
‫למעשה, דיברתי אל אשתך... גברת דנט.‬
‫אל תיגע בה.‬
‫מעולם לא חשבתי שאתה פטריוט, קרמיין.‬
‫לא הייתי מפספס זיקוקים כאלה.‬
‫ערב טוב, גברת דנט, קפטן.‬
‫ערב טוב.‬
‫אני אומר לך, הארוו, אילו יכולתי,‬
‫הייתי מביא לכאן הערב את כל השוטרים בעיר.‬
‫- בנק גות'אם -‬
‫נתראה בצד השני.‬
‫ריקנות מוחלטת הוכיחה את אי-שפיותו‬
‫בזמן שהוא הרעיד כמה עצמות.‬
‫חשבתי על זה ואולי את צודקת.‬
‫לגבי מה?‬
‫להביא ילדים.‬
‫תישאר למטה.‬
‫תגיעי לגורדון. אני אחזור.‬
‫הארווי, לא. הארווי!‬
‫תסתלק מכאן.‬
‫לא לפני שאדע למה החלאה הזה‬ ‫מנסה להרוג אותי.‬
‫אם הייתי מנסה להרוג אותך, היית כבר מת.‬
‫אז מה אתה...‬
‫זה מספיק.‬
‫מישהו מנסה להתגרות בך, דנט.‬
‫בשביל מה?‬
‫שאלה טובה.‬
‫קום.‬
‫"רק סוס הים והנגר הפסיעו במשעול.‬
‫שניהם בכו שם בראותם כמות כזו של חול.‬
‫אם יטרחו כאן שבע עלמות במטאטאים שבעה,‬
‫'האם', שאל אז סוס הים, 'יטוהר החוף קמעא?'"‬
‫אני בספק.‬
‫שם.‬
‫זאת הירידה.‬
‫באשר לעטלף,‬
‫למסור אותו לא היה חלק מהעסקה.‬
‫אז אפשר לעשות איתו מה שאנחנו רוצים.‬
‫איזה כיף.‬
‫נצנץ, נצנץ עטלף קטן.‬
‫אני תוהה מה אתה...‬
‫העסק שלך עם הרומאי מסתיים הלילה.‬
‫לא.‬
‫מסכן קטן.‬
‫איזה קטנטן.‬
‫לא.‬
‫כאן למטה.‬ ‫-מה מצאת?‬
‫ברח!‬
‫מניע מוביל להזדמנות.‬
‫- בלעדי, קרלה פלקון ויטי -‬
‫דנט. אני רוצה להיות ברורה.‬
‫הפריק הזה הטיל טרור על המשפחה שלי. די!‬
‫את מצפה מאיתנו להאמין שעובד ציבור מכובד...‬
‫לא יודע למה את צופה בזבל הזה.‬ ‫-זה נכון?‬
‫את מאמינה לשטויות האלה?‬ ‫זו הסיבה שאת רוצה להתגרש?‬
‫מעולם לא אמרתי את זה.‬
‫דיברתי על טיפול.‬
‫אולי גירושין זה לא כל כך נורא,‬ ‫עכשיו כשאת לא יכולה לחזור אליו.‬
‫כלבה כפוית טובה.‬
‫מצטער. לא יודע למה אמרתי את זה.‬
‫אאחר לבית המשפט.‬
‫שוב השארת את דלת המרתף פתוחה.‬
‫לא הייתי במרתף היום.‬
‫- אוקספורד -‬
‫מר דנט?‬
‫מר דנט, אתה מוכן להמשיך?‬
‫כן, כבודו. תודה לך.‬
‫רוצח.‬
‫מה?‬
‫שאלתי אם אתה מוכן, מר דנט.‬
‫כן, כמובן.‬
‫מר מרוני, התוודית על 19 מקרים...‬
‫תתוודה.‬
‫מה לעזאזל הוא...‬
‫הוא כאן, קפטן. על הגג.‬
‫אדוני התובע המחוזי, כולנו מחכים.‬
‫כן. מצטער, כבודו.‬
‫באמת הכרחי לעשות את זה על הגג?‬
‫חשבתי שתרצה פרטיות.‬
‫הארווי מתחיל לאבד את זה שם.‬
‫אני חושב שכל הספקולציות על הולידיי‬ ‫בעיתונות מתחילות ל...‬
‫פרטיות?‬
‫למה?‬
‫איפה מצאת אותם?‬
‫אתה לא תאהב את זה.‬
‫כן. יריתי בפרנקי גאזו ובאחיו לני.‬
‫זרקתי את גופותיהם לנהר גות'אם.‬
‫הרבה בריונים שאתם מחפשים נמצאים שם.‬
‫אולי בגלל זה יש לי אולקוס.‬ ‫אתה יודע, משתיית המים.‬
‫וביצעת את הרציחות והעבירות האלה‬
‫בהוראה ישירה של קרמיין "הרומאי" פלקון?‬
‫עבירות? לא, הבחור קדוש.‬
‫עכשיו.‬ ‫-עכשיו.‬
‫אתה בסדר, דנט?‬
‫מה זה, צרבת?‬
‫שמח לחלוק.‬
‫מר מרוני, אם יורשה לי להזכיר שהחסינות שלך‬
‫מותנית בעדותך הכנה בהליכים האלה.‬
‫ואמרתי לך את האמת. פלקון נקי כשלג.‬
‫סאל, מה אתה עושה?‬
‫מה שנאמר לי.‬
‫בסדר.‬
‫כבודו, לאור העדות...‬ ‫-חקירה צולבת!‬
‫שינוי הדעה, עלי לבקש הארכה.‬
‫הארכה? מה זה? כמו חופשה?‬
‫מה?‬ ‫-הולידיי.‬
‫אתה יודע, כמו יום האב.‬
‫לואיג'י מרוני שולח דרישת שלום.‬
‫לך.‬
‫פקיד בית המשפט, עצור את העד!‬
‫אתה מת, הולידיי!‬
‫אתה שומע אותי, דנט?‬ ‫החומר הזה הורס אפילו בטון!‬
‫הארווי!‬ ‫-אלוהים.‬
‫תזעיקו אמבולנס!‬
‫- דו"ח מיוחד - תעלומה הולידיי נפתרה? -‬
‫אידיוטים.‬
‫הם חושבים שזה אתה.‬
‫מי אתה?‬
‫אתה יודע מי אני.‬
‫לא, אני...‬
‫אתה נשמע עייף.‬
‫למה שלא תתן לי להוביל?‬
‫אני לא יודע מה קורה.‬
‫מצטער שאף אחד לא אמר לך, הארוו.‬
‫אמר לי מה?‬
‫אתה מת.‬
‫אני חייב לענות.‬
‫כן.‬
‫עכשיו?‬
‫לא, זה הזמן המושלם.‬
‫הרופא אומר שהוא יהיה בסדר‬ ‫בעוד כמה ימים. אל תדאגי.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫הוא נעלם.‬
‫אבטחו את היציאות.‬ ‫הוא לא יכול היה להגיע רחוק. קדימה!‬
‫ובכן, איפה...‬
‫תן לי לנחש. אתה לא בא בסוף.‬
‫חוששני שלא.‬
‫כן. אתה לא באמת אחד כזה שמלכלך את הידיים.‬
‫אתה לא יודע עליי כלום.‬
‫אני יודע שאתה שקרן, גנב, רוצח.‬
‫אבא.‬
‫פחדן.‬ ‫-להתראות, דנט.‬
‫בסדר.‬
‫הוא רוצה לדבר איתך.‬
‫קדימה.‬
‫באמת?‬
‫זה לא אישי. אלה עסקים.‬
‫יום הולדת שמח, אבא!‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫איזה לילה נפלא. תודה לכם.‬
‫השנה הזו הייתה מאוד קשה.‬
‫עדיין אנו צריכים לפרק לחלוטין‬
‫את המכונה האכזרית שהחוק הציב נגדנו,‬
‫אפשר לומר שאנו בולמים אותה מעט.‬
‫לחיי סופיה פלקון,‬ ‫עבור תיווך השלום עם מרוני.‬
‫אלפי תודות.‬
‫לאחותי היפה, קרלה.‬
‫איפה היא?‬
‫קרלה?‬
‫כנראה עוד ראיונות טלוויזיה.‬
‫רגע. הראיונות האלה עזרו.‬
‫אני חושב שיש לה עתיד.‬
‫סליחה שהבהלתי אותך.‬
‫אתה לא אמור לחפש את הארווי?‬
‫אני מצמצם את המיקום שלו‬ ‫על ידי תשאול מקורבים ידועים.‬
‫מקורבים ידוע...‬
‫ובכן, אתה מבזבז את הזמן שלך.‬
‫האיש הוא תעלומה. או כך זה נראה.‬
‫הבחנת שינויים כלשהם בהתנהגות שלו?‬
‫שינויים במצב הרוח?‬
‫האם זה דבר מוזר כשאתה מתעסק עם אנשים‬
‫כמו פאלקון כל יום?‬
‫הארווי מעולם לא הזכיר שהוא למד באוקספורד.‬
‫זה חשוב?‬
‫אולי.‬
‫זו לא רק עבודה מבחינתך.‬
‫זה אישי. למה?‬
‫הוא חבר שלי, והוא זקוק לעזרה.‬
‫כבר הגיע הזמן לארוחת ערב?‬
‫"סולומון גרנדי,‬
‫נולד ביום שני..."‬
‫"הוטבל ביום שלישי, התחתן ביום רביעי,‬
‫חלה ביום חמישי, מצבו הורע ביום שישי,‬
‫מת ביום שבת, נקבר ביום ראשון."‬
‫זה היה הסוף.‬
‫"נולד ביום שני."‬
‫נולד מחדש, קם לתחייה.‬
‫ביום שני.‬
‫זה מה שקרה לך?‬
‫האם מתת וחזרת?‬
‫האם אדם יכול לחיות פעמיים?‬
‫נולד ביום שני.‬
‫בספטמבר יש שלושים ימים.‬
‫אבל זה היום שמטריד אותך ביותר.‬
‫איפה הוא?‬
‫עברו חודשים.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫התובע המחוזי שהותקף ונפצע‬ ‫לפני שהוא נעלם מבית החולים.‬
‫הוא עושה את זה לפעמים.‬
‫מאוחר יותר באותו הלילה, קרלה ויטי,‬
‫שהאשימה בפומבי את דנט שהוא הולידיי,‬
‫נהרגה בדרכה למסיבת יום ההולדת של אחיה.‬
‫אני יודע. נכון שזה נורא?‬
‫אני חושב שהיא צדקה.‬
‫כמובן שאתה חושב כך.‬
‫נראה שכל מי שרודף אחרי דנט נמצא מת.‬
‫צריכים למצוא את הארווי‬ ‫לפני שהוא יהרוג שוב.‬
‫מה אתה יודע?‬
‫גורדון ואנשיו היו כאן יום אחרי יום,‬ ‫שאלו אותו הדבר.‬
‫אגיד לך מה שאמרתי לקפטן.‬
‫תן לי לצאת מכאן ואני אפסיק את ההרג.‬
‫גמרנו.‬
‫זה יום העבודה.‬
‫ואם הדפוס ימשיך,‬
‫אני מאמין שיש לך משהו שהולידיי רוצה.‬
‫סע צפונה על אטוול.‬
‫אדוני, בית הסוהר הוא בדרום...‬ ‫-אני יודע איפה זה.‬
‫זוהי העברת האסירים הארורה‬ ‫הארוכה ביותר שראיתי מעודי.‬
‫אני מניח שאתם פשוט נהנים מחברתי.‬
‫דנט!‬
‫אתה חי?‬
‫הוא כבר לא מנהל את המבצע הזה.‬
‫בסדר.‬
‫זה מספיק.‬
‫תירגע, ג'ים, לא באתי כדי להרוג את מרוני.‬
‫באתי כדי להודות לו על שנתן לי...‬ ‫נקודת מבט חדשה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫הארווי...‬
‫חייב לומר לך, ג'ימבו,‬ ‫האקדח שלך היה שימושי.‬
‫אני יודע שזה נועד להארווי.‬ ‫אבל החזקה היא תשע עשיריות.‬
‫אם אתה לא הארווי, אז מי אתה?‬
‫הולידיי?‬
‫מצאנו את הרובים במרתף שלך.‬
‫מצאתם את הרובים במרתף שלי?‬
‫כמובן.‬
‫אנחנו יודעים הכל.‬
‫אנחנו רק רוצים לעזור לך.‬
‫אני חושב שתומאס ויין עלה על משהו.‬
‫אתה לא יכול לנצח אותם, ג'ימבו,‬ ‫לא בדרך שלך.‬
‫תצטרף אליהם קודם.‬
‫ואז תנצח אותם בתנאים שלהם.‬
‫עץ, אתה מת.‬
‫זה תלוי בך, הארווי.‬
‫שנינו יודעים‬ ‫ששני הצדדים של המטבע הזה הם עץ.‬
‫איך לעזאזל יכולת...‬
‫תלבושת יפה, באטס.‬
‫אני מניח שהמלכודת הקטנה הזאת‬ ‫הייתה הרעיון שלך.‬
‫זרוק את האקדח, עכשיו!‬
‫לא!‬
‫קדימה, גרנדי, תזיז את התחת שלך.‬
‫אני חושב שחזרנו לנקודת ההתחלה.‬
‫התעוררת מוקדם.‬
‫אה לא, בדיוק נכנסתי.‬
‫כמובן. אז אני מניח שאתה הולך לישון.‬
‫האם אני יכול לעזור...‬ ‫-איך זה קרה, אלפרד?‬
‫הם נאלצו להיכנס לעסקים עם הפלקונים?‬
‫או שהם היו כל כך נחושים לבנות מורשת,‬ ‫עד שהם היו מוכנים לעבוד עם השטן עצמו?‬
‫ההורים שלך האמינו שיש שתי דרכים‬ ‫להסתכל על כל דבר...‬
‫ועל כל אחד.‬
‫רק שתיים?‬
‫הם היו צעירים.‬
‫שני אנשים טובים במיוחד‬ ‫שחיו במקום רע במיוחד,‬
‫וניסו להפוך אותו לטוב יותר.‬
‫אבל פאלקון?‬
‫הם לא ידעו שבמתן לגיטימציה‬ ‫הם עזרו ליצור מפלצת?‬
‫הם ביצעו בחירות קשות וכמה וכמה טעויות.‬
‫אבל הם היו מוכנים לשלם עבורן.‬
‫תמיד אמרתי לעצמי שאני עושה מה‬ ‫שאני עושה כדי לכבד אותם.‬
‫מה זה אומר, אם עמוק בפנים‬ ‫אני בעצם עושה זאת כדי לכפר על מעשיהם?‬
‫אני חושב שזה אומר שההורים שלך היו גאים...‬
‫במורשת האמיתית שלהם.‬
‫זה אבסורדי.‬
‫מצטער על אי הנוחות, גברתי,‬ ‫אבל זה ליל כל הקדושים.‬
‫מר דנט עדיין חופשי.‬ ‫-וקפטן גורדון הורה לנו להיות כאן.‬
‫אז את תקועה איתנו.‬
‫חסמת את המכונית שלי.‬
‫נשמח מאוד להסיע אותך לכל מקום‬ ‫שאת צריכה להגיע אליו.‬
‫למרות שתקלי ביותר על עבודתנו‬ ‫אם תישארי בבית.‬
‫אין דרך לדעת איפה או מתי בעלך יופיע.‬
‫בעלי מת.‬
‫מצטערת, גברתי, אבל זה לא נכון.‬
‫זה כן.‬
‫תתעורר, ג'וליאן.‬
‫אתה יודע איזה יום היום.‬
‫זה ערב כל הקדושים...‬
‫היום ה-31 בחודש העשירי...‬
‫והיום ה-305 בשנה המעוברת האומללה הזו.‬
‫ו...‬
‫יום שלישי שאוכלים בו טאקו.‬
‫טוב מאוד.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תעלול או ממתק.‬
‫לתקוף אותנו ככה, בגלוי...‬
‫זה לא התאים לפרופיל.‬
‫אז זה היה מתנקש שכיר.‬
‫רואים את דנט והולידיי‬ ‫באותו מקום ובאותו זמן,‬
‫ופשוט ככה, התובע המחוזי השיג לעצמו אליבי.‬
‫הארווי למד באוקספורד?‬
‫כמו הבן של פלקון?‬
‫מבין את הכיוון שלך,‬ ‫אבל אל תיתן להארווי לשמוע אותך.‬
‫הוא שייך לאוניברסיטת גות'אם.‬
‫הוא איש מקובע בדעתו.‬
‫אל תיתקע על זה.‬
‫לא כל רמז עוזר בסוף.‬
‫יש לנו מה שצריך כדי לשטוח את טענותינו.‬
‫קשה להאמין שהאיש שעמד על הגג הזה‬
‫והבטיח את ההבטחה הזו,‬ ‫התחייב לקשר הזה עם שנינו,‬
‫יעבור את הגבול.‬
‫אתה יכול לומר בכנות שהאיש הזה‬
‫והאיש שפגשנו בסמטה היו אותו אחד?‬
‫יש שם צלקות עמוקות...‬
‫ואני לא מדבר על הפנים שלו.‬
‫אם אתה חושב שאנחנו טועים, מצא את הראיות.‬
‫אבל לעת עתה, הדרך הטובה ביותר להציל חיים,‬
‫כולל את הארווי, היא לתפוס אותו.‬
‫אתה יודע איך אנשיי קוראים לשנה שעברה?‬
‫ליל כל הקדושים הארוך.‬
‫האחיין שלי,‬
‫הבן שלי, אחותי,‬
‫חצי מאנשיי.‬
‫למה?‬
‫למה שדנט יהרוג את הבן שלך?‬
‫הלוואי שהייתה לי הזדמנות‬ ‫להיות אבא טוב יותר לילד שלי.‬
‫לעולם לא נראה זה את זה שוב.‬
‫על כך...‬
‫אני כל כך...‬
‫כל כך מצטער.‬
‫יש כלל בין אנשים מסוגי.‬
‫אנחנו משאירים את הנשים מחוץ לזה.‬
‫אבל דנט לא משחק לפי החוקים שלנו.‬
‫וכשזה קורה, אנשים מתים.‬
‫הנשים של מי?‬
‫אני מניח שהצדק באמת עיוור.‬
‫אבא.‬
‫הכל בסדר, סופיה. אני פשוט... מעדתי.‬
‫זה לא היה הכרחי.‬
‫אולי לא.‬
‫את מתכוונת לספר לי‬ ‫למה את כל כך אובססיבית לגביהם?‬
‫אף פעם לא הודיתי לך על כך שמצאת אותי‬ ‫והבאת אותי הביתה בלילה ההוא.‬
‫חשבת שאני אימא שלך.‬
‫רעל הפחד של הדחליל.‬
‫במקום שמצאת אותי, שם איבדתי אותה.‬
‫אני אפילו לא יודעת את שמה של אמי.‬
‫אבל אני חושבת שיש מישהו שיכול לספר לי.‬
‫אבא שלך.‬
‫את בטוחה?‬
‫בבוא הזמן.‬ ‫אני לא בטוחה שיהיה לי אומץ לשאול.‬
‫יש דבר כזה "משפחה נורמלית" בעיר הזאת בכלל?‬
‫אולי לא...‬
‫לאנשים כמונו.‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫שיט!‬
‫כל היחידות, 10-33, בפינת רחוב 6 ומייסון.‬
‫כל היחידות הזמינות מתבקשות להגיב.‬
‫לא, הקפטן אמר שאנחנו לא עוזבים‬ ‫בשום מצב, לא הלילה.‬
‫"הנה באה הרכבת"‬
‫תמשיכו לבוא, בחורים.‬
‫כולם מוזמנים למסיבה הזאת.‬
‫לא כולם.‬
‫עץ.‬
‫התכוונתי לעץ!‬
‫סופיה, בבקשה. זה היה כלום.‬
‫תפסיקי להתייחס אליי כמו אל איש זקן.‬
‫אתה לא זקן.‬
‫אולי אני כן.‬
‫זקן מדי לעסק הזה, לפחות.‬
‫שמעת... מאימא שלך?‬
‫היא אוהבת אותך.‬
‫רק לא את המקום הזה.‬
‫המקום הזה הוא אני.‬
‫אני יודעת שאתה חושב כך,‬ ‫ואולי פעם זה היה נכון.‬
‫אבל דברים השתנו,‬
‫כל כך הרבה...‬
‫כל כך מהר.‬
‫לא השתניתי איתם?‬
‫כן.‬
‫אבל כשהתחלת, כשאימא הייתה כאן,‬
‫לא היית חושב להעסיק פריקים‬ ‫כמו פויזן אייבי ודחליל.‬
‫ה... אנשים האלה,‬
‫הם לא יציבים, אבא.‬
‫הזמנים משתנים.‬
‫בוס!‬
‫משהו לא בסדר למטה.‬
‫השוטרים הסתלקו‬
‫ואנחנו לא משיגים אף אחד מהבחורים בקשר.‬
‫מרונ...‬
‫סופיה, לא!‬
‫קדימה, בן...‬
‫סופיה!‬
‫מה זה?‬
‫יום הדין.‬
‫איבדנו אותם בביוב.‬
‫אתה צודק. זה היה אמור להסיח את דעתנו.‬
‫כן, אבל להסיח את דעתנו ממה?‬
‫אני באמת חייב לך הכול, קרמיין.‬
‫לימדת אותי שכל האנשים אשמים...‬
‫וחפים מפשע.‬
‫מה שהופך את הצדק להטלת מטבע בלבד.‬
‫התוצאה בלתי צפויה.‬
‫זה נכון, כמובן...‬
‫אלא אם כן המערכת פגומה,‬ ‫משוחדת לטובתו של אדם מסוים.‬
‫איש עסקים לגיטימי או נדבן ביום.‬
‫סחטן פלילי ורוצח בלילה.‬
‫רימית בכל משחק ששיחקת אי פעם‬
‫בעסק שלך ובמשפחה שלך.‬
‫אלה באמת רק התאמות קלות ביותר,‬
‫שינוי חזות קטן שקובע האם תחייה...‬
‫או לא.‬
‫פשוט תלחץ על ההדק המזוין.‬
‫לא הקשבת.‬
‫אם היית מקשיב, היית מבין שלראשונה, קרמיין,‬
‫זה באמת לא תלוי בי.‬
‫בהצלחה.‬
‫לא!‬
‫היכון לקרב, חרא מתחסד...‬
‫ננסי, אל תעבירי לי שיחות.‬
‫אני חייב לחסל מישהו.‬
‫הארווי, לא!‬
‫לבד, סוף סוף.‬
‫עכשיו בוא נוציא אותך מזה.‬
‫תתרחק.‬
‫הארווי.‬
‫אתה לא חייב לעשות זאת.‬
‫הארווי...‬
‫אתה לא רואה שאני אדם חדש, באטס?‬
‫אני סוף סוף ער.‬
‫ושלא כמו הארווי דנט,‬
‫אני לא מחויב למניעים קטנוניים כמו נקמה,‬
‫או גרוע מכך, קידום קריירה.‬
‫משקל הוסר.‬
‫אני לא צריך להחליט יותר‬ ‫מי חף מפשע ומי אשם.‬
‫כל מה שאני צריך לעשות...‬ ‫זה לבצע את גזר הדין.‬
‫אשם.‬ ‫-לא!‬
‫לא!‬
‫אבא.‬
‫סופיה, לא!‬
‫שני כדורים בלבד.‬
‫מצטער, מהממת.‬
‫לא.‬
‫סופיה.‬
‫אני לא יכולה להחזיק.‬
‫לואיזה?‬
‫לואיזה.‬
‫סלינה.‬
‫סלינה?‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫לא.‬
‫אנחנו מקבלים מה שאנחנו לוקחים.‬
‫אתה עדיין מאמין בזה?‬
‫כן.‬
‫אני מאמין.‬
‫יופי.‬
‫הארווי?‬ ‫-כבר לא.‬
‫זה היה חייב להיעשות.‬
‫לעולם לא תשכנע אותי בזה.‬
‫לא יהיו שופטים משוחדים.‬
‫אין עדים שייעלמו.‬
‫הרומאי מת ודו-פנים הרג אותו.‬
‫ליל כל הקדושים הארוך...‬
‫נגמר.‬
‫נשיג לך עזרה.‬
‫אתם אלה שיזדקקו לעזרה מעתה והלאה.‬
‫הארווי...‬
‫דו-פנים...‬
‫שיהיה.‬
‫בגדת בכל מה שאתה מאמין בו.‬
‫לא הכול.‬
‫עצור אותי, ג'ימבו.‬
‫אני אחראי.‬
‫לא רק עבור פלקון אבל כל רציחות הולידיי.‬
‫אני חייב לעמוד לדין.‬
‫המחיר.‬
‫ההבטחה שהבטחנו בדיוק כאן לפני שנה,‬
‫להפיל את הרומאי. בסופו של דבר...‬
‫זה היה שווה את זה?‬
‫הוא שואל האם החבר'ה הטובים ניצחו.‬
‫כן, החבר'ה הטובים ניצחו.‬
‫אבל לא נדע במשך זמן רב‬ ‫אם זה היה שווה את זה.‬
‫- בית משוגעים ארקהאם -‬
‫גילדה.‬
‫זה היה חייב להיעשות.‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫באותו אופן שידעת‬ ‫שהארווי מעולם לא למד באוקספורד.‬
‫זו הייתי אני.‬
‫ובכן...‬
‫אני ו...‬
‫אלברטו פאלקון.‬
‫אם היית יכול לראות כמה מאוהבים היינו אז.‬
‫הייתי בהיריון.‬
‫הוא לא היסס.‬
‫התחתנו בו ביום.‬
‫הוא היה יורש האימפריה של הרומאי.‬
‫ואביו לעולם לא יוכל לקבל בברכה למשפחה‬
‫ילד שנולד מחוץ למסגרת הנישואין.‬
‫ניסיתי להילחם.‬
‫אבל איזה סיכוי היה לי נגד הסנדק של גות'אם?‬
‫בניגוד לרצוני...‬
‫הנישואים שלנו בוטלו והילד שלנו...‬
‫נקרע מהרחם שלי.‬
‫מה שהם עשו לי...‬
‫הדרך בה זה נעשה...‬
‫השאירה אותי שבורה.‬
‫רצית נקמה.‬
‫רציתי צדק.‬
‫באתי לגות'אם והתחתנתי עם הגבר‬
‫שחשבתי שיש לו את הסיכוי הטוב ביותר להשיגו.‬
‫הארווי ואני היינו כל כך דומים.‬
‫רק שמה שהיה בתוכו עדיין לא נתלש.‬
‫זה היה... שימושי.‬
‫ו...‬
‫אפילו כיף לזמן מה.‬
‫אבל אז הוא נעשה כל כך עסוק במאבק בשד שלו,‬
‫עד שהושארתי להתמודד לבד עם שלי.‬
‫חג אחד,‬
‫תמונה משפחתית מעוותת אחת בכל פעם.‬
‫אין לי חרטות על מה שעשיתי לרומאי,‬
‫או לבנו,‬
‫או לכל אחד אחר במשפחה האיומה הזאת.‬
‫אבל הארווי...‬
‫בסופו של דבר, אהבתי אותו.‬
‫אבל לא את כולו.‬
‫אז...‬
‫אתה הולך לקחת אותי‬ ‫או פשוט לעמוד שם ולשפוט?‬
‫אני צריך לדעת שהולידיי גמור.‬
‫לא גמור...‬
‫מחוסל.‬
‫אני תוהה... כמה זמן הוא ידע עליי?‬
‫ככה אתה הבנת את זה?‬
‫הארווי סיפר לך?‬
‫הוא לא הסגיר אותך.‬
‫לא ביודעין.‬
‫אבל אחרי שמרוני נהרג,‬
‫עם איך שהוא הגן על הולידיי,‬ ‫הוא בטח ידע כבר.‬
‫הוא היה חבר שלי.‬
‫הוא האמין בי.‬
‫הייתי צריך להציל אותו.‬
‫מה תעשה עכשיו?‬
‫תספר לגורדון?‬
‫אלפרד.‬
‫באמת?‬
‫אני יודע שמאוחר, אדוני, אבל אי אפשר לדעת.‬
‫זה לא משנה מה השעה,‬ ‫לא באים אלינו ל"ממתק או ברדק".‬
‫לא כל משפחות גות'אם‬ ‫חולקות את התקווה העקשנית שלך.‬
‫צריך הרבה יותר אנשים טובים‬ ‫שינסו לשפר את המצב‬
‫לפני שנראה שינוי אמיתי.‬
‫אם אתה אומר, אדוני.‬
‫אתה חמוד כשאתה טועה.‬
‫תעלול או ממתק.‬
‫זה בשבילך, אדוני.‬
‫תרגום כתוביות: עירית נוי‬