Gràcies per portar-me. Uber estava fatal.
Sempre agafo Uber, així que mai sec al davant.
Ja, on dius que vius?
Tranquil·la, ja t'aviso. Què t'estava dient?
Ah, sí, saps que és l'aparcament portàtil?
- No. - Guai.
És una idea que els meus col·legues i jo estem desenvolupant.
El problema de conduir és que has de trobar aparcament,
però amb ParKing pots demanar a algú que aparqui per tu.
Un aparcador de cotxes, vols dir?
No, ParKing.
Seria gent que acudiria on ets tu...
Perdona, t'has passat de... Hem d'anar enrere.
- Perdona. - Tranquil.
- Aquí? Aquí vius? - Sí.
Molt bé.
Com a casa, enlloc.
M'agrada com condueixes.
Tranquil·la.
Gràcies.
Vols que quedem aquesta setmana?
He d'anar a Las Vegas per treball.
- I... - Ah, molt bé.
- Las Vegas, que guai. - Sí.
Tinc un amic a Las Vegas.
Saps què són les arts marcials mixtes?
El meu amic despuntarà d'aquí poc.
És molt bo.
El nom se'm va ocórrer a mi: "Malaltia japonesa".
Sona una mica... No cal que...
Tranquil. És que no vull que la gent no pugui passar.
- Perdona. - Tranquil·la.
Bé, doncs...
Puges? Hi serà el meu germà, però tinc pestell a l'habitació.
Paul, no contis res d'això, d'acord?
Tens xicot, oi?
No, no exactament.
- Un ex? - Paul, estic casada. Sí.
Mira, sembles un noi molt maco i...
Vine aquí.
Merda!
Marxa. Marxa ja, abans...
Abans que faci una bogeria.
Segur que puc aparcar aquí?
I tant. Tot i que potser et multen.
He pensat que trucaré a la histèrica del cotxe i em disculparé.
Et puc donar un consell?
Amerda.
Déu m'ha aconseguit això de l'església.
Què faria Jesús?
Jesús?
Jesús convidaria el seu cosí a un club de ballarines,
i a sopar peix i pa sense llevat.
I tant, tio. Gràcies. De debò.
Ja hi som.
El meu col·lega m'ha donat el codi: 69-69.
Genial.
He de solucionar les coses amb en Paul. La Kayla és l'únic que té al cap.
Tio, he entrat al seu Insta.
- Està boníssima. - Què dius?
Jo no follo amb ties blanques així.
Fan veure que no controlen res, i ho controlen tot.
- L'has conegut? - No em cal. Ho sé i punt.
Si en Paul neteja, el dimoni blanc és qui el controla.
I amb quines noies blanques folles?
- Amb italianes. - Què?
Sí, s'assemblen a nosaltres. Mentalitat peninsular.
Va de penínsules la cosa?
Sí, tio.
En Paul creu que és ell qui pren les decisions, però no.
- Tio, l'hi has de dir. - Aviam...
No assumeix bé les crítiques. He de fer les coses diferent.
- No el vull perdre. - Aquí és.
Tot el que necessites.
Bingo.
Llavors podem robar tot això i quedar-nos amb els diners?
Déu és bondadós. Amén.
Agafem això també, tio.
És Daewoo.
- S'ha de recolzar la indústria coreana. - Ei, saps qui ets?
El Robin Hood coreà.
Sí?
I jo l'Aladí coreà.
Sí, m'agrada.
- No, mama, no! - Junie, ei!
Junie, és un viatge en família i serà divertit, sí?
- Tranquil·la. - No hi vull anar!
Tresor, anirem en un jet privat.
Has agafat en Rubble?
La Zuma i en Turbot no patrullen sense en Rubble.
Ja. Crec que és a la maleta.
- No! - És la patrulla canina. Ens calen tots.
- Tenim llepolies? - Tresor, mira.
- Mira. - Mira!
La patrulla canina també hi ve.
- Vinga, Junie, som-hi. - En Rubble ens dirà com arribar-hi.
- No. - Junie, prou, eh?
Ai, mare, estàs bé?
Tresor, perdona'm.
Ja està. No passa res.
Doncs no anem a Las Vegas.
Trucaré a la Jordan i li diré que tinc feina.
Vida, no.
Hi has d'anar.
Jo em quedo aquí.
És que creia que ens aniria bé per reconnectar els uns amb els altres.
Mira...
Per nosaltres, tranquil·la.
Farem viatges en família quan tanquis l'acord.
- Et puc presentar en Toni Kukoc. - Què?
Em deu favors.
Com no sabia que coneixes aquest tipus de gent?
Perquè no sorties mai amb mi.
Ja era hora.
Quina pa... Creus que podria amb ell?
- Jo, sí. - I tant. És vell a parir.
- I tu tens cos de vint. - Oi?
- Mira, això ho vaig arreglar jo. - Guai.
Com va?
- Jo podria amb tots vosaltres. - Què?
- En Paul sap llegir? No fotis! - Digues "hola" al teu cosí.
- Com va, Isaac? - "Com va, Isaac?" Isaac-hyung, imbècil.
Jo no faig aquestes normes. Aixeca't, tros de merda.
Fes-me una abraçada. De les de debò.
- Pit amb pit. - Para ja, tio.
Hòstia, que bona.
- Isaac, vols suc? - Sunny D. D de Danny.
- Danny, t'he de demanar una cosa. - Ostres.
- No, no ho penso desembossar. - No.
- Em deixes la camioneta? - Per què la vols?
- Per anar a veure la xicota a Las Vegas. - Ara és la teva xicota?
Sí.
- Però l'has vist ja? - Doncs sí.
I si hi anem tots? Tu, jo i l'Isaac.
- Viatge de nois! - No vull passar-m'ho malament.
Ja t'ha demanat la targeta?
- No, però la polla, sí. - Si no ho veig, no ho crec.
- A la presó en vas veure moltes, oi? - Com?
- Era broma. - Ei.
- Què collons has dit? - Ei, prou!
- Ei, Isaac, prou! Ja n'hi ha prou. - Fill de puta de merda. Demana'm perdó.
- Calma. Ja està. - Era broma. Tranquil.
Tu no diguis merdes, collons.
Per cert, ens han donat la feina de l'església de la Veronica.
Vine a ajudar-nos i tindràs un bon sou.
I així podràs anar a Las Vegas.
D'acord.
- Molt bé. - Gràcies.
Per què no ho celebrem? Fem un gotet.
Els intocables d'en Cho!
- En voleu un altre? - Sí.
- Danny, ja en tens prou o...? - No, vine, cabró.
Vinga, després una mica de suc.
- Els intocables d'en Cho, allà anem! - Els intocables d'en Cho!
Jordan, això és una passada.
No havia tingut mai un spa per mi sola.
Que bufona.
T'han de fer el massatge de 99 dits.
El fan deu dels millors massatgistes i et toquen per tot arreu.
Noranta-nou?
Em sap greu que la teva família no hi hagi vingut.
La Junie estava fatal.
Normalment li donem llepolies, però ens van dir que de sucre, res.
- La vida, oi? - Sí.
Jo tinc més diners que alguns països,
però he de ser discreta de portes cap enfora.
Com? No surts per aquí?
Amor, la majoria dels empleats són de classe mitjana.
No els agrada que em diverteixi.
Per això vesteixo més normal a les conferències.
Intel·ligent.
Has de mantenir la il·lusió. La gent la prefereix a la realitat.
Així són les coses.
Però no és molt cansat?
Sí, és esgotador.
Per això no em guardo res quan estic amb gent de confiança.
Si hagués de fingir a tothora, em tornaria boja.
És clar.
Jordi, la junta vol reunir-se al jacuzzi per revisar-ho tot.
Amy, deixem-los fer. Les dones anirem a un espectacle.
De fet, crec que estaria bé que l'Amy es quedés, sí?
Sí, és clar.
- Escriu-me i ens veiem després. - Sí, i tant.
Volies parlar amb la junta de l'acord, oi?
No tinc pressa. És la primera nit. No vull molestar.
Paul! Agafa el telèfon!
Què hòsties...?
QUE ET PORTI L'ISAAC.
TU HAURIES FET EL MATEIX PER LA NOIA ADEQUADA. T'ESTIMO.
TE LA TORNARÉ.
Hòstia.
La butaca està encesa. Creia que estava al ventre de ma mare.
Ei, què passa?
Ostres, no. En Paul ha agafat les claus.
Què?
Merda. El material està a la camioneta.
Ostres, t'has reunit amb la junta?
Sí, ha estat molt bé.
Aviam, m'han demanat consell sobre un munt de coses confidencials.
I llavors... Ostres, m'han demanat que parli en una xerrada demà.
Vida, això és una passada. Has pogut parlar de l'acord?
- No, no hem tingut temps. - De segur que aviat pots.
Que bé que estiguis fent bones miques. Aviam si ho pots tancar tot.
Sí, demà segur.
Qui és?
EL MEU AMIC M'HA CONVIDAT A LAS VEGAS.
És la Jordan.
SI VOLS QUEDAR, DIGUES-HO.
La Junie està millor?
Està feliç de ser a casa.
Ha abraçat tots els mobles i els ha dit com els estima.
Em troba a faltar?
Escolta, et deixaran tornar aviat?
- Com? - Vull dir...
Quan ho tanquis tot, tornaràs a casa, oi?
Per quedar-te amb la June. Vaig canviar la trobada del grup d'homes.
Ostres, vida, és que...
Aviam, tinc la xerrada aquesta demà.
- I... - Ah, sí.
Sí, és clar, hi has d'anar.
Mira, potser no hi vaig. No estic preparada i mira quins cabells.
Me'ls he de tallar.
Tranquil·la, el que facis ben fet, però avisa'm, d'acord?
Pel grup i això.
Sí, intentaré tornar a casa aviat.
Ei. Que hi ha algú, George? És tard.
La mare es queda a dormir.
Amy, he fet servir el teu bany.
Tranquil·la, Fumi.
Ostres, he d'agafar el pijama de l'assecadora.
T'estimo. Descansa molt, d'acord?
Demà ho tancaràs tot. Tinc un pressentiment.
Mama!
ESTIC AMB GENT DE LA FEINA. NO VULL QUE ENS VEGI NINGÚ... QUEDANT.
I SI QUEDEM A LA TEVA HABITACIÓ? LOL.
El teu col·lega ha marxat a casa?
Sí, havia d'entrenar. S'ha d'esforçar per obtenir resultats.
Ja.
No sap ningú que ets aquí, oi?
No li ho has dit al teu germà ni res?
- No, no parlem pràcticament. - Molt bé.
Vols deixar les flors?
Ai, sí.
- Au, va. - Ai, perdona.
Escolta, si fem això, no podem fer res físic.
Tinc família, ho entens?
- I tant, ni se m'havia passat pel cap. - D'acord.
Què vols que fem?
No ho sé. Anava a posar una pel·li.
- Una pel·li? - Sí.
- Aquí? - Sí.
Aquest lloc és una passada. Ja sé que no ens poden veure.
Però podríem fer alguna cosa que no fos tan avorrida.
No puc tenir ressaca demà.
Així que...
- Fumes? - Mare meva.
Fumava, a tothora, abans que naixés la meva filla.
- Per què ho vas deixar? - No ho sé.
No tinc ni temps ni espai.
Ara tens les dues coses.
Ei, soc en Paul. No siguis carca, escriu-me.
Ei, tinc el material a la camioneta. El necessito per treballar.
Anem cap a Las Vegas. Quedem. Està tot bé.
- Aquest merda no et trucarà. - Podríem localitzar el mòbil.
Tinc les seves contrasenyes. Alguna serà.
Si no tens mà dura amb els maknaes, es fan així.
Nosaltres en rebíem més. Els pares es cansen amb el primer.
Els grans sempre patim més. Sempre.
¿Ei, recordes el primer cop que et vas col·locar
i vas vomitar tota l'entrada del motel?
Sí. Els meus pares es van cagar en tot.
Vas vomitar per culpa dels Skittles.
Posava Skittles a la Coca-cola.
- Sí. - En Paul m'imitava.
M'admirava molt.
Recordes que em deia el Johnny Carson coreà?
Al motel m'ho deia tothom.
Era boníssim.
Tio, ets conscient que es burlava de tu, oi?
Què? I ara! En Johnny Carson era top.
- Què dius? - Sí, per nosaltres.
En Paul t'ho va començar a dir quan va morir.
Quan va sortir tot allò del caràcter i el narcisisme.
Em sap greu, però si t'ho hagués dit, hauries passat de mi.
En Johnny era el millor.
- Crec que abans eres una fumada. - Ho era.
- Aviam... Allibera't d'un dels braços. - Sí?
Sí. Molt bé.
Estreny.
- Sí! - Sí. Sí, molt bé.
Ho has fet algun cop?
Se'm va acudir de petit.
És una passada.
Merda.
Però no estic segura de si va passar de debò.
Tinc el record d'anar a la Xina quan tenia sis anys i menjar-ne.
Em van dir que aquí era il·legal.
Jo no sabia ni què era un mangostaner.
És fort que te n'hagin portat.
Deus ser molt rica com per viure així.
Ho seré.
Em sembla una bogeria.
Estic a punt de vendre el meu negoci per deu milions de dòlars.
- Què? - Sí.
- Per les plantes? - Sí, per les plantes.
Hauria d'haver estudiat plantes.
I com ets sents? Deu milions.
Encara no ho sé.
He de decidir si val la pena seguir treballant uns altres cinc anys.
Ja ho crec que sí.
Jo no necessitaria ni això. Un milió ja m'aniria guai.
Jo hauria dit el mateix quan tenia vint anys.
Tot i que amb altres paraules.
I ara què dius?
Ara dic que...
Que no només hi soc jo.
Sembles el meu germà.
El germà de qui n'estàs fart?
No volia dir això. Tu ets tot el contrari.
Però...
Treballa moltíssim per tothom excepte per ell,
i veig com d'infeliç és.
Per què no és feliç?
Crec que està deprimit.
És que... Mira.
Condueix hora i mitja per anar al millor Burger King, segons ell.
I es menja quatre entrepans de pollastre, tot sol.
Dels llargs?
Crec que sí.
Jo només vull que em deixi en pau.
No vull aquesta energia al meu voltant, saps?
Sí.
És injust que la gent malmesa emani la seva...
"malmesor".
¿T'hi has fixat que als videojocs
quan l'altra gent mor, la partida segueix,
però quan mors tu, la partida s'acaba?
Crec que la vida és així.
Molt profund.
Ves a la merda.
D'acord.
Llavors...
El protagonista ets tu o jo?
Ja ho esbrinarem.
Merda.
Ja està.
- Perdona. - Qui és?
Ningú. No sé què fa.
MÒBIL PERDUT. TORNI'L.
L'apago.
Perdona.
Tranquil.
Tio, això no fa cerca vertical. Podria ser a qualsevol pis.
No passarem la nit fent porta a porta.
No sé què més podem fer. A recepció no ens han ajudat.
- Podríem agafar una habitació. - Què dius?
Per què gastar diners quan en podem guanyar?
- Sí! Sí, hòstia! Tinc la mà solta! - No puc perdre més diners.
Amb mi no en perdràs. Lliçó de vida: seu amb xinesos.
Cartes, daus... Hi has vist jugar als xinesos?
Sí, molts cops.
No dic els d'aquí. Dic xinesos de debò.
Juguen a les taules de fora.
- Al Pai gow i això? - Pai gow? Són els amos.
Ho van inventar ells. Se'l coneixen millor que el casino.
Ves-hi tu. Jo el busco.
Tio, no vull fer coses sol.
Queda't, collons. Et dono la meitat del que guanyi.
- Bé? - No, he de buscar en Paul.
Ja el trobarem. És per aquí.
Paul! Veus? L'estem buscant. Fem diners, hòstia.
- He d'esbrinar on és. - Vols trucar a totes les portes?
Gràcies per dormir al sofà.
Cap problema. Ho entenc.
- Qui és? - Et porten coixins.
Hola. Moltes gràcies.
- Bona nit. - Per què truca així?
Vinga, Paul, a posar-se còmode.
Puc marxar, eh? No passa res.
No, és molt tard. Descansa.
Segurament demà hauré marxat abans que et despertis,
però queda't l'estona que vulguis.
- Et deixo diners. - No cal.
- No soc un nen. - M'has donat just el que necessitava.
Ha estat molt bé fer el que vull per un cop.
Tu... considera-ho com un agraïment.
Em sento una mica puta.
Tu segueix així i potser dorms al llit.
Tornant a la realitat, el meu germà estarà superenutjat per la camioneta.
Paul, ets un tio genial, de debò.
Aconseguiràs tot el que et proposis.
No deixis que el teu germà et desanimi.
M'alegro molt d'haver-te conegut.
Una abraçada?
És clar.
- Per què no hem buscat en Paul? - Tranquil.
Al principi, només proteïnes, res de carbohidrats.
Res que saciï. M'ho vas ensenyar tu.
Tinc zero gana.
Ja sé que no ha estat la teva millor nit, però menja.
- No perdo mai. - Ja ho sé.
- Tot és culpa d'en Paul. - Sí.
- Kayla! On collons és? - Menja. Has d'absorbir l'alcohol.
- Necessitava això. - Sí.
Això... Per mi no es preocupa mai ningú. Necessitava això.
De vegades sé què dic, d'acord?
Són les restes. M'espero al nou.
- Jo m'hi conformo. - Passeu si...
- Són les restes. - Ens esperem.
Sí, feu bé. No n'agafeu.
Ara apareix.
Ei, Paul! Vine cap aquí!
- Ei! És conya? - És puta conya?
Paul!
- Vine aquí, hòstia! - No els agafeu.
Paul!
Hola, tenia cita a nom de l'Amy Lau.
Ve de part de la Sra. Forster. Té tots els tractaments pagats.
- Ostres. - Què es vol fer?
Doncs tinc una foto del que em vull fer.
Ostres, m'he deixat el mòbil a l'habitació.
- Ara torno. - Molt bé. Cap problema.
ESCALES
Merda! Per què està a l'àtic?
Paul, vine aquí!
Paul, et mataré per fer-me fer exercici!
No penso infectar-me amb la vostra "malmesor".
Com? Veus? Això és el dimoni blanc!
Ei, Paul!
Ei, dir-me "Johnny Carson coreà" era bo o no?
- No sé qui és. - Era bo o no?
En quin pis estem?
Ens hem equivocat.
No...
No tens paraula, Paul.
M'és igual el que pensis. Tens llibertat condicional.
Paul.
Paul, soc el teu germà! Respecta'm!
Paul!
Paul, vine aquí!
- El tenia a l'habitació. Perdó. - Tranquil·la.
- Doncs endavant. - Sí.
Paul, obre la porta.
- No. - Obre la porta, hòstia!
Paul, obre la porta.
A la merda!
On és la noia?
Tu a la puta suite i jo perdent tots els diners?
- Què collons fas? - Hòstia. Deixa'm anar!
En la meva època, si contestàvem, ens feien fora de casa.
La meva família treballant i jo on? Jo a Los Angeles!
- Què collons estàs dient? - Ei, tinc les claus. Som-hi.
Ei, vinga, va.
Què hi fas, aquí? No et suporta ningú.
Saps? Sempre he volgut saber qui va contar allò del motel.
- Vas ser tu, rata! Consentit! - Ei!
No volem que vingui Serveis Socials per apallissar un puto nen.
És patètic que la prengueu amb mi per les vides de merda que teniu.
Quan la palmeu, no li importarà a ningú.
Calla la puta boca.
Sense mi, no hi series, aquí. Tu ets el patètic.
Puc amb tu sense problema.
Ves a la merda.
Espero que estiguin gaudint de l'edició 52 de les conferències.
AMY LAU, DE KŌYŌHAUS
He vist la nostra pròxima convidada i ha fet un canvi d'imatge.
Estàs genial.
La propietària de Kōyōhaus, Amy Lau.
Sí.
Un fort aplaudiment.
On és el garatge?
Fan que sigui impossible sortir. Així es com segueixen robant.
GARATGE NORD
Gràcies per l'estima cap a Kōyōhaus. Moltíssimes gràcies.
Què hòsties...?
Càgon... "Nova generació", "Experts", "Futur..."
- Són La Patrulla-X! - No, és la histèrica del cotxe.
- Hòstia. - Quina puta casualitat.
És l'univers, tio. Has d'equilibrar el karma.
- Sí, a la merda, collons! - Espera.
Vinga.
L'any que vam començar a fer enviaments als clients,
em quedava desperta tots els dies fins les sis de la matinada
preparant els paquets.
Enviava a tot Los Angeles.
La meva filla acabava de néixer.
Em treia llet al cotxe. Totes ho fem fet, oi?
Però sempre arribava a casa per sopar amb el meu marit.
Totes les nits, perquè era important per mi.
Vaig comprar una casa, la qual vaig redissenyar sencera,
i... Aviam... Per què us dic tot això?
Doncs perquè vull que sapigueu que malgrat el que us digui la gent,
ho podeu tenir tot.
I tant.
La resposta perfecta. Sí.
Tenim temps per a una altra.
- Sí, al fons. Apropem un micròfon. - Gràcies.
Sí, tinc una pregunta per l'Amy Lau.
Hola, molt de gust. Endavant.
Voldria saber què faria si fos jo.
Miri, estava al meu cotxe i, de cop, una dona va començar a tocar el clàxon
des del seu SUV blanc de merda.
I, a més, aquesta boja m'ha destrossat el negoci amb crítiques
i m'ha pintat frases al cotxe de l'estil "Soc un porc".
- Li sembla un comportament normal? - Seguretat.
Crec que han entrat uns turistes borratxos.
Sí? Creu que això és tenir-ho tot? Vagi a la merda!
- El micro! - La decisió final és la millor!
Ningú no pot amb en Logan!
- Deixa'm, hòstia! - Aviam...
Un últim consell pels vostres negocis.
Al consumidor mitjà li encanta l'alcohol.
Òbviament.
- Ja ho crec. - Tota la raó.
- Deixa'm. Deixa'm, hòstia! - Sé els meus drets!
- Corre, Danny! - Som-hi!
- És conya, no? - Vinga!
Veniu aquí!
- Veniu, malparits! - Càgon l'hòstia!
Sí!
- Mare meva. Rossa ets més divertida. - M'hi vull quedar.
Ostres, de debò?
Jordan, ja sé que segurament ho tenies pensat, però...
Amy, jo només et recolzo, ja ho saps.
Gràcies.
De debò. Això és el que em faltava a la vida, aquesta sensació.
Sí. Meravellós. Benvinguda a la família.
Has solucionat molt bé el conflicte. A Las Vegas sempre passa.
Em sap greu que aquest sigui el nostre consumidor mitjà.
Ei, mira, encara no s'ha arruïnat ningú
per infravalorar la intel·ligència del públic estatunidenc, oi?
No sé per què està tan enutjat per un cotxe.
TINC UNA FOTO BONA!
- On collons és el garatge? - Ho fan impossible!
- I les claus? - No ho sé. Les tenies tu!
- Segur? - Que sí, hòstia!
Merda! On són les claus?
Mans enlaire!
Merda!
Mans al cap. Gira't.
- De genolls. - Merda!
- Merda. - Al terra.
Subtítols: Teresa Pitarch Porcar