Tranquil·la. No et moguis.
Et quedaràs a casa fins estar bé del tot.
Nosaltres et curarem, oba-chan. Oi, mami?
I tant. Sí.
Fumi, som aquí.
Gràcies, Amy.
Si les càmeres haguessin estat enceses... No recordes res més?
- Ja li he dit tot a la policia. - Intenta recordar més.
Vas anar a casa i vas desconnectar l'alarma?
- Sí, a quina hora exactament? - Ho tinc tot una mica borrós.
Buscaves una foto del pare i llavors...?
Vas veure un home molt blanc i un hispà baixet?
Prou, si us plau.
No vull pensar-hi més.
Mira, porta'm un refresc de taronja de la màquina.
I tant. Vaig de seguida.
- Puc prémer els botons? - És clar. Vinga. Som-hi.
M'alegro molt que estiguis bé, Fumi.
Em sap greu ser una molèstia.
No.
Ja sé que tens moltes coses al cap.
D'això res.
Mama?
Puc menjar llepolies?
- No, tresor, és molt tard. - Junie, digues al papa que jo en vull.
I les compartim.
Mama?
Quin goig estar avui en presència de Déu.
Tothom dempeus pel nostre Senyor i salvador.
Crido "al·leluia"
en presència dels meus enemics.
Crido "al·leluia"
i ensordeixo la incredulitat.
Crido "al·leluia".
Vinga, va. "La meva arma és una melodia."
La meva arma és una melodia.
Crido "al·leluia".
Al·leluia!
Vinga, Déu!
Sí, Jesús!
No tenia arrest domiciliari?
- Exempció per pràctica religiosa. - I sort. Estava insuportable.
Us vaig dir que no ho féssiu.
Ho vaig cancel·lar.
- Sí, cagada. - Ho vas pintar molt bé.
- Què volies? - Veieu aquesta merda?
Diners de debò. Amb això comprem bona merda.
Veieu això? Amb això no comprem res.
He deixat que la de les plantes s'apoderi de mi.
D'acord? Psicològicament. Però ja ha passat.
És una merda.
Jo he usat els meus contactes per aconseguir material.
I jo he muntat tot això mentre vosaltres jugàveu a Ocean's 11.
- Era un acudit. - Ja.
Doncs riu, hòstia.
- D'acord. - Em quedo aquests diners.
El següent el repartim.
- El terreny dels meus pares, tio. - Vinga, tots d'acord?
Sí.
Gent, quina meravella.
Cap agent de la condicional, un munt de lloc...
M'hauria de mudar aquí.
Traieu la paret. Obriu-ho.
Més corbes per humanitzar l'espai.
Humanitzar l'espai, mama.
No diguis això, Junie, d'acord?
Tot el matí igual. Crec que el metge li ha receptat calmants molt forts.
Jo no noto res.
- Igual que la casa. - Aviam...
Fumi, per què no reservem aquestes idees per la teva nova casa?
Com si me la pogués permetre.
Però ho entenc.
Per què fer canvis si potser us separeu?
Com?
- Si talleu, no val la pena. - Fumi, si us plau.
Mare, d'on traus tot això?
Deuen ser les pastilles. Tinc la llengua solta.
George, jo ajudo ta mare a instal·lar-se.
Vas tu a la tenda i agafes el seu menjar preferit?
Sí. Bona idea.
Passaré per Kōyōhaus. Vols que t'hi porti alguna cosa?
Si no et sap greu... La Mia és allà i et pot donar els papers que necessito.
- És clar. - Gràcies, vida.
Sí.
Sí. No, de debò. No tenia amics.
Així que jugava amb bestioles, amb insectes.
Agafava grills per jugar amb els meus ninots.
I els ficava en el fort de BraveStarr, una sèrie que tu no saps quina és.
No sabia què menjaven els grills. Els vaig donar galetes i van morir.
- Ostres. - Sí.
Per què no els vas demanar un gos als pares?
Llavors els nens coreans no podíem demanar aquestes coses.
Això era abans de 1990.
Ell ho sap. Mira'l.
Aviam, jo tenia una chihuahua que es deia Bella.
Era molt maca.
Sabeu que va fer en Danny un cop?
Un dia es va trobar un corb ferit
i el va curar donant-li els meus grills morts.
- Sí, ell. - Què? No ho sabia.
Sí, era molt petit.
Sí, després el corb tornava de tant en tant. Era estrany.
- Que maco. - Que maco.
En Danny sempre ha tingut bona mà amb els animals.
Recollim o què? He d'anar a l'entrenament.
De què?
D'aquí poc comença el campionat de bàsquet de l'església.
- Sí, l'equip de l'Edwin sempre guanya. - Ostres, com mola. Deixa'ns jugar.
- En Danny és boníssim. - Ja no podem. S'ha passat el termini.
- El termini? - Sí, fa un parell de setmanes. Ho sento.
Deixi'm jugar, entrenador. A la pintura soc un crac, com Picasso.
- Vinga, Edwin. - Sí, vinga, Edwin.
Parlaré amb els altres equips, d'acord?
- No depèn de mi. - No depèn d'ell.
Tranquil, tio. Ja els hi consulto jo.
Has vist com es fa? Ho has vist, hòstia?
Has vist com l'Esther m'ha follat amb la mirada?
- Has vist com he fotut l'Edwin? - Això encara és l'església, tio.
Perdona, Jesús. Ei, espera.
Té.
La teva part per muntar tot això.
No diguis res.
Gràcies, tio.
Ja sé que no en tens prou, però jo també he de cobrar.
Sí, i tant.
Mira, ja sé que vols conduir,
però has de confiar en mi i deixar-me ser el conductor, sí?
Sí.
I quan l'Esther i jo comencem a sortir,
et buscaré una amiga seva, d'acord?
Estic al teu costat.
- Sempre penso en tu. - Guai.
Gràcies, Isaac.
Bombons?
Fumi, ja tens el llit llest.
- Hola, vida. Com va a la tenda? - Bé, acabo de veure la Naomi.
Com està?
Ha organitzat un grup veïnal de vigilància.
Ostres, sí que hi pensa.
Sí, volia parlar amb ma mare del robatori.
Hi anirà ara.
Ara?
Sí, acaba de marxar de Kōyōhaus.
- Ens anirà bé posar-nos al dia. - Va tot bé amb l'acord?
Diria que sí. Per?
M'ha semblat poc convençuda.
Et puc ajudar d'alguna manera? Venc la Tamago? Faria el que calgués.
Vida, no, si us plau. No t'hi amoïnis. Ho solucionaré.
- D'acord. Arribo de seguida. T'estimo. - I jo a tu.
- Què passa amb l'acord? - No res.
És que... Fumi, et toca un altre calmant.
Ja? N'estàs segura?
Sí.
Has de marxar?
Sí.
Ja no tornarem a parlar, oi?
Crec que ma mare sospita alguna cosa.
Han...
Han estat molt bé aquestes setmanes.
Sí, ja ho crec.
Bé, doncs... Que vagi bé.
Ai, si saps d'alguna galeria que busqui gent...
És igual.
El partit està calent.
L'equip amfitrió vol mantenir-se al davant i fa molta pressió.
Rebot de l'Anderson, i és bona...
A dins. Merda.
- Collons. - El nostre equip guanyava...
- I hi entra. - A dins.
- En Davis tira endavant. - Ei.
Abans del temps mort.
Ei.
- Hi entres, dribles, saltes... - Sí.
- A dins. - Ostres.
Agafa-la.
Aquesta es diu l'esquirol opulent.
- Llisques... - Què?
Gires, i amb l'esquerra, a dins.
Ves a la merda.
Per què es diu l'esquirol opulent?
- Merda! - Vinga, va!
Aquesta es diu l'entrada.
Ei, fot el camp!
Ei, fot el camp! Qui soc? Soc en Paul! Què collons és això?
És un contra un. Què fas?
Aquesta es diu el paleta.
- Dues palades? - Sí, dues.
Du... D'acord. Una, dues...
- Merda! - Has fallat!
- Era molt fàcil! - Fot el camp!
Merda!
No tinc un duro.
No puc fer absolutament res.
Quant necessites?
No vull demanar diners. Vull cobrar un sou.
Tu no tindries cap feina per mi?
Aviam, feina hi ha, però...
Ara l'empresa és de l'Isaac.
Has de fer les paus amb ell.
Aquella tia em va fer flipar.
Semblava tot molt fàcil.
Ja, aviam, era blanca, no?
Mira, jo m'he adonat
que a la vida el compromís ho és tot.
Potser jo em creia en Webber, però en realitat era l'Stojaković.
Saps? L'Isaac té contactes, sap què fa...
Potser els pares tarden més a tornar, però ens està fent guanyar diners.
Saps de què m'he adonat jo?
M'he adonat que els diners són molt importants.
Escolta, per què no vens a l'església i parles amb l'Isaac?
Juga amb nosaltres al campionat. Et necessitem.
Doncs sí.
Vols que parlem?
No, estic bé.
No cal que sigui de la Kayla.
Si una porta es tanca, no tornis a obrir aquella merda.
Que marxi.
Tu puges a casa teva, obris una finestra i mires com s'allunya.
Fàcil.
Sí, aviam, estic bé perquè l'he deixat jo.
Jo he llençat el fem.
Molt bé. Així es fa.
Els germans Cho.
- Naomi, hola! Que guapa. - Hola!
Que maca ets. Encara no m'acostumo als cabells.
- Són divertits, oi? - Molt. I la Fumi?
Crec que al pati.
Ai, no.
Pobra.
Deu estar esgotada de tot el que ha patit.
Sí, ha patit molt.
Naomi, fem-ho un altre dia, no? Aviam...
Què passa, Amy?
Estàs bé?
Què vols dir?
Vinga, em pots contar el que sigui.
Soc la teva amiga.
Som dues germanes asiàtiques que es recolzen l'una a l'altra.
Naomi, hi estic encantada.
Llavors?
Llavors què?
D'acord.
- D'acord, Amy. - D'acord.
Aviam...
Dos vehicles van participar en un incident als nostres carrers.
Un era un SUV blanc.
- Tu portes un SUV blanc. - Molta gent té un SUV blanc.
Sí, però aquell de Las Vegas va dir coses molt específiques.
Era un turista borratxo. Fins i tot la Jordan hi va estar d'a...
- Diguem que jo també. - D'acord. Tothom d'acord.
La càmera d'un veí va gravar això.
Amy, l'empresa Els Intocables d'en Cho està a nom de l'Isaac Cho.
El cosí d'en Daniel Cho.
L'home amb el qual vas tenir l'incident, l'home amb el qual...
tens una aventura.
He parlat amb la Mia i diu que tu i en George teniu problemes.
Un contractista et va pixar el lavabo.
En Daniel Cho és un contractista amb qui vas trencar, el teu examant...
- No fa gràcia. - Ai, Senyor, Naomi.
Aviam... Gràcies.
Ho necessitava. Quina història.
Són fets.
Sí, Naomi, tot el que has dit són coses que han passat,
però jo no les havia unit així
perquè m'encantaria disposar de tant de temps
com per ser tan creativa com tu,
però, hòstia, Naomi,
jo sempre estic ocupada treballant.
Trobaré l'altre conductor
i confirmaré que eres tu, perquè sí, tinc tot el temps del món.
Temps per quedar amb la Jordan, temps per contar-li tot i dubto
que vulgui adquirir un negoci amb tantes càrregues al darrere.
Gràcies per la informació.
Ves a seguir matant el temps.
Merda.
Paul.
Isaac, crec que en Paul et vol dir una cosa.
Crec que el que vull dir és...
Vull deixar enrere el que ha passat.
Es refereix a Las Vegas, oi, Paul?
- I té més coses a dir, oi, Paul? - Potser.
Què hòsties fas?
Què fas?
D'acord, ho sento.
Ja? Ho sento. La vaig cagar.
Veus? Només havies de dir això. Vine aquí.
Les joies de la corona dels Cho.
- Sang mongol. - Vinga, ja està.
Torna el negoci familiar.
Paul, saluda en Bobby i en Michael, que estan a fora.
- Vinga, doncs. - Ei, et vull ensenyar una cosa.
Els d'aquest costat són bullidors melòdics normals.
Fan sonar "L'himne a l'alegria", entesos?
- Sí. - És important.
Els d'aquest costat fan sonar "Since you been gone".
Coneixes la Kelly Clarkson?
En aquests guardo els diners.
Tapiaré això perquè no ho vegi ningú.
Quants diners hi ha?
Molts. Tinc una advocada que creu que pot fer que no em tanquin.
De debò?
Sí. Com que en Paul va furtar el cotxe, haver sortit de l'estat serà menys greu.
A la gravació del casino es veu com t'agafen a tu primer.
I el meu col·lega dels materials dirà que tot ha estat un malentès.
Ets com Houdini, tio.
Sí, italians. Mentalitat peninsular.
- Era italià? Crec que no. - Per mi, sí.
D'acord. Isaac, per què m'ensenyes això?
Com que per què? Ets família, hòstia.
- No diguis res. Confio en tu. - D'acord.
- Confio en tu. - Tranquil.
- Digues "Kelly Clarkson". - Kelly Clarkson.
- Mira'l. Ja està integrat. - Sí, suposo.
Escolta, quan l'advocada ho apanyi tot, a per totes.
Expandir-se, construir, importar i exportar...
L'oest per en Bobby, l'est pel pèl-roig.
- Orange County per tu. - Bé.
I pel teu germà, potser Oxnard.
- Bona. - Molt bé.
- Vinga, va. - Gràcies.
PUTA BOJA
EI, CABRÓ. AIXÒ HA ANAT MASSA LLUNY. VULL PARAR. PARLEM-NE.
LLAR I JARDÍ
Gràcies per venir.
Què? Bandera blanca?
Mira, imbècil de merda,
per aquell robatori teu, estem de merda fins al coll.
Com? No sé què vols dir.
Digues al teu amic, empleat o qui collons sigui
que no es posi la samarreta de l'empresa quan cometi un delicte.
Els Intocables d'en Cho? És el nom és idiota que he sentit mai!
No és... Aviam, què collons és Kōyōhaus? Kōyōhaus!
El paio a qui li vam destrossar el jardí vol culpables.
Té imatges dels dos vehicles i vol presentar càrrecs.
No ho entens. Aquesta gent no té res millor a fer.
T'envio la línia telefònica veïnal perquè hi truquis, d'acord?
Necessito que confessis i que diguis que el SUV el conduïa un altre.
- I per què hòsties ho hauria de fer? - Perquè et donaré molts diners, idiota.
D'acord.
Sí. Ho faré. Cent mil dòlars.
- Mare meva. Te n'anava a oferir deu. - Deu dòlars?
Ets molt imbècil. Què...? Deu mil.
Ho faré per cinquanta mil.
Vint-i-cinc, última oferta.
D'acord, però demana'm perdó per tocar el clàxon. Vas començar tu.
- Jo? - Sí.
Tu vas tirar enrere com un boig.
I tu em vas fer la botifarra i totes aquelles merdes.
No forcis la màquina, Daniel, d'acord? I més amb l'empresa de construcció.
- Ambdós sabem que necessites diners. - Encara m'assetges, no?
- Deixa'm estar. - Si us plau.
Un moment, estàs enamorada de mi?
No! Estic preocupada per tu, d'acord?
Em preocupen les petites empreses. Saps? La meva empresa és petita.
La teva és més una microempresa.
No és una microempresa. És una superempresa.
Ho podria ser. Amb la meva ajuda.
Mira, estem els dos igual.
I si no ho estiguéssim, hauria de passar pàgina
i començar un capítol que ni t'imagines.
- No. - M'estàs amenaçant?
Perquè podria tornar al capítol anterior.
I llegir el següent, i estar al cas d'ambdós.
Va, prou, no t'estic amenaçant.
Una amenaça seria això:
Fes el que et dic o acabaré amb tu, fill de puta.
Ei! Marxeu o us penseu quedar allà parats?
- Marxaré quan vulgui, imbècil. - I pensem quedar-nos, burro de merda.
- Aneu a la merda.
- Què collons has dit? - Torna-ho a dir! Vinga!
Vine!
- Torna-hi, fill de puta. - Bojos de merda.
Tu sí que ets un boig de merda!
D'acord.
Vint-i-cinc mil.
Molt bé.
NAOMI TRUCADA ENTRANT
Aviam, què passa, Naomi? Digues.
Ei, Amy. Hola. Només et trucava per demanar-te disculpes.
Òbviament no sabia que estaves protegint la Fumi.
Ja.
Doncs ara ja ho saps.
M'ha trucat perquè ens ha sentit parlar. Estava fatal i m'ho ha explicat tot.
Primer el tio de la camioneta i ara el robatori... Deu estar relacionat.
Ja... Mira, Naomi, volia contar-t'ho,
però no volia deixar en evidència la meva sogra.
Ho entens, oi? Hem de tenir cura dels nostres majors.
I tant. Has fet bé. Trobaré l'altre conductor.
Continuo pensant que és un dels Cho.
- D'acord. Digues-me si necessites res. - Ets un amor.
Ai, i he posat en George i la Jordan en contacte per la Tamago.
Està contentíssima.
La Tamago?
No calia que la venguéssiu, però està encantada de la vida.
Ostres, que bé.
M'alegro que en George us hagi trucat. Estem encantats.
Quin gust arreglar les coses. Quedem aviat, sí?
Sí, i tant.
- Vinga, adeu. - Adeu, guapa.
Ei.
Què ha passat?
Algú ha vomitat xocolata.
Sembla ser que un nen de més avall que es diu Sebastian.
- Ah, sí? - Sí.
Tresor. Hi ha molt parquet a casa.
Si tenim ganes de vomitar, vomitem al parquet, d'acord?
No a la catifa.
Que en Sebastian vomiti al parquet.
D'acord. Li ho diré.
Junie, he trobat paperets a l'habitació de convidats.
No hauràs menjat massa bombons?
Deu haver estat en Sebastian.
D'acord, doncs...
George.
D'acord.
Llavors hauríem d'anar a casa d'en Sebastian
i preguntar-li si se'ls ha menjat ell.
Junie.
Ei, podem cometre errors, però no dir mentides.
N'he menjat uns pocs, però no us enfadeu.
No us separeu, si us plau.
Ei, estàs així pel que ha dit la Fumi?
Vull que tothom estigui content tota l'estona.
Ai, tresor.
No podem estar contents tota l'estona, i no passa res.
Sí, i tot i que no estiguem contents,
ens estimem igual perquè som una família.
I la família és per sempre.
Ah, sí?
Sí, i jo sempre estimaré la mare.
La mare es diu Amy.
I l'Amy ha tingut cura de mi, igual que ha tingut cura de tu.
Durant tots aquests anys. De fet, ha crescut cada any.
I això ens fa superforts.
Sí, i el pare ens dona tot el que pot.
Ens posa per davant de tot.
Sacrifica moltes coses.
En George.
- En George. - En George.
HOME ASIÀTIC DONA BLANCA
FOTOS
PUTA BOJA
Què hòsties...?
Em veus?
Què? Ets a casa meva?
- Ets tu a casa meva? - Ai, odio parlar amb tu.
Mira, et truco per dir-te que no necessito la teva ajuda.
- Cancel·lo el tracte. - Què? No. Un tracte és un tracte.
Mira, una persona ha confessat per mi i t'agraeixo que anessis a...
- En realitat volies els diners. - No.
- Així que no et pots enutjar. - No.
Puc fer el que em doni la puta gana.
Mira, de bona fe, et dic que els meus veïns t'estan buscant.
No pararan fins trobar el dolent de la pel·lícula.
Què collons dius? Tu ets la dolenta.
- Potser hauries de pintar la camioneta. - Ja l'he pintat. Per culpa teva.
- Mira, Danny, he de penjar. - Amy.
Merda!
TRUCA AQUÍ, IMBÈCIL.
LÍNIA VEÏNAL. SAP QUI SÓN ELS CONDUCTORS HISTÈRICS?
Ha trucat a la línia veïnal anònima. Deixi el seu missatge.
Em sap greu que hagi venut la Tamago sense dir-t'ho.
- No passa res. Jo també la volia vendre. - No tenia per què.
Deixa'l que pensi que ho ha solucionat ell.
Ho necessita.
D'acord.
Sembles estar molt millor.
Em curo ràpid.
Segur que vols marxar? Podem seguir comprant.
El que vulguis. Pago jo.
Sempre has estat molt generosa, i espero que continuïs així.
Sí, Fumi, volia alliberar la tensió.
- Tensió? - Sí.
Jo no noto cap tensió.
Noto formes, espirals i estampats.
El Haru i jo ens estimàvem molt.
Volíem el mateix a la vida.
Vam aconseguir molt junts.
Però estabilitat financera, no.
Un temps ens vam preocupar pels diners,
però em va ensenyar una cosa molt important.
Quan et comences a preocupar,
i ets conscient de la preocupació,
la solidifiques en la teva existència.
Així que vam decidir ignorar-la,
i això vam fer.
No sé si t'entenc.
Mira'm ara.
Em compro tot el que vull.
Amy, tot és percepció.
No hi ha una veritat objectiva. Tu crees la veritat que vols habitar.
Què vols per la teva família?
Què vols per tu?
On collons és l'Isaac?
Rata de merda.
Què? Què passa?
Estic a la puta presó! Volen clavar-m'hi de cinc a deu anys.
No ho entenc. Què ha passat?
- Que què ha passat? M'has venut. - No sé què vols dir.
M'han trucat i he vingut. No tinc ni idea de res.
Molt bé, Danny!
Molt bé.
L'advocada ho tenia tot pensat.
L'ha cagat? Busquem una altra persona?
És pel teu puto incident! Creuen que vaig estar jo.
La condicional a la merda. A la merda!
Qui si no tu m'ha venut? Qui si no?
Ei, abans que res... Au, va, ni se m'acudiria.
És un parany increïble. No em dona per tant.
Ostres, tu.
Pel Senyor!
- Un altre cop! - Vinga.
Paraula de Déu.
Centra't!
Agafa la pilota!
L'Amy deuria veure la matrícula de la camioneta.
I està al teu nom.
Hòstia.
- No els has dit que vaig estar jo, no? - I tant que sí, però no em creuen.
Ostres, pel teu historial?
Digues que eres tu, tio.
Tinc els filipins en contra. He de fotre el camp.
Sí.
I tant. És clar.
Confessaré, d'acord? Carregaré amb la culpa.
Hòstia puta!
Estic amb tu, tio.
Pel que sigui.
Tu condueixes.
I jo em deixo portar.
Està sol!
Càgon tot!
Subtítols: Teresa Pitarch Porcar