Ženka i mužjak nisu dobro.
Mužjak me jednom hranio.
Nadam se da će opet.
Ženka je kod svoje kuće prepala mog strica.
Prepala? Je li ispustio kakicu?
Jest, ispustio ju je. Uperila je pištolj u njega.
Može li se taj ratni čin potvrditi?
Kriknut ću da se posvjedoči.
Potvrđeno je.
Uzrujan sam.
ZAVADA
FIGURE OD SVJETLA
Jebemu.
Ostani točno tu gdje jesi.
Amy.
Spusti pištolj.
Ni makac.
Zovem policiju.
Koji vrag? Bježite od mene!
Danny!
Sranje.
Danny!
Sranje.
Jebemu. Zašto si me na to natjerala?!
Upomoć!
Sranje.
Paul -iporuka što se dogodilo? nazovi me!
hej? napiši mi da si na sigurnom
jesi li dobro? Nije dostavljeno
Jebemu.
Pomoć.
Danny me izgurao s ceste. Izgubljena sam.
Nije dostavljeno
Sranje.
Dovraga.
Vode.
Netko je ovdje. Hvala Bogu.
Hej!
Danny!
Ma, jebi se!
Ostavi me na miru!
Ti mene ostavi na miru!
Uništio si mi život!
Ja tebi? Što?
Možda više nikad neću vidjeti June, luđače!
Moj je brat mrtav zbog tebe!
Što?
Paul je mrtav?
Ne znam. Mislim da jest.
U kurac!
Danny, što se dogodilo?
Murja ga je ustrijelila.
Pokušao je preskočiti zid i ustrijelili su ga.
Jesi li vidio da ga unose u kola hitne?
- Koliko je puta ustrijeljen? - Ne znam.
Nisam vidio.
Onda ne znaš.
Možda se izvukao.
I to je moguće, zar ne?
Ne znam. Izgubljen sam.
Moram doznati je li on dobro.
Dobro? Samo... Znaš li kako se vratiti?
Gle, uganula sam gležanj kad si me gurnuo niz jebeno brdo.
Pomogni mi da izađem odavde i pokazat ću ti gdje je cesta.
Neću zvati murju.
Gdje ti je pištolj?
Ne znam. Izgubila sam ga.
Kako mogu znati da ga ne skrivaš?
Jer ti si patološka lažljivica.
Zato što bih te već upucala, kretenčino.
Hej! Vrati se ovamo.
Neću. Reci lijepu riječ!
Nazvao si me lažljivicom.
Neću ti pomoći dok ne kažeš lijepu riječ!
Dobro, dobro.
Bolnica je pored izlaza na autoput.
Sigurno su ga onamo odvezli.
Čuj, nemoj mi govoriti o Paulu.
- Dobro? - Samo sam htjela pomoći.
Ako želiš da te nosim, nemoj uopće govoriti. Točka.
Kako god.
Bože, nigdje nema signala.
Što ću sad?
- Ako misli da je može samo odvesti... - Molim te, zašuti, jebote!
Dobro? Sigurna si da idemo dobrim putem?
Da, znam kamo idem. Idi prema onim stablima.
- Kojim stablima? Posvuda su. - Onima na koje pokazujem, glupane.
Bože moj.
- Kao da se vrtimo u krug. - Ne vrtimo se, dobro?
Dobro.
Imaš li kakvu hranu?
Imam. Čekaj.
- Hvala. - Da.
- Hvala. - Izvoli.
- Baš si pizda. - Tako je fino.
Zašto si to učinila?
- Ti si započeo. - Bože.
Što radiš?
Prestani.
To me naučio tvoj brat.
Jebi se.
Idući put kad ti netko potrubi, možda ne bi trebao reagirati.
A ti idući put razmisli prije nego što potrubiš.
- Može tako? - Zašto si stalno ljut?
- I ja tebe mogu isto pitati. - Nebitno.
Trebamo vode.
Ljudi mogu izdržati danima bez vode, opusti se.
To sto posto nije istina.
Da? Koliko onda?
Ne znam... 19 sati?
Devetnaest? Spavao sam 19 sati bez vode, glupačo.
Tko tako dugo spava?
Imao sam loš dan!
- Pravo si dijete. - A ti si beba.
Ne možeš ni hodati.
Sjebala si se, samo da znaš. Sad te ne mogu nositi.
Nije bitno.
Samo trebam izdržati noć.
- Netko će me ujutro naći. - Aha.
Misliš da te netko traži?
Kladim se da George ni ne zna da si nestala.
Nećete te zvati, nakon svega što si mu priuštila.
Molim te, nećeš me upucati.
Daj se smiri! Isuse! Bože moj.
Ti si jebeni dokaz da zapadnjačka terapija ne djeluje na istočnjački um.
Ma nemoj me zezati.
Sad idi nađi aloe veru i agavu.
I bobice bazge.
Hajde.
Dobro.
I ostani mi na vidiku jer ću te upucati.
Nemam što izgubiti.
Koji je vrag bazga?
Mogu li ovo pojesti?
Ne, to je cvijet.
Idi prema stijeni. Sočno bilje buja u sjeni.
Mogu li ovo pojesti?
Bože, daj me poslušaj i potraži ono što sam rekla.
Želiš li još nešto?
Čaj? Desert?
Samo budi drzak i neću ti ništa dati.
Ajme, dobro.
Znaš koji je tvoj problem?
Samo na sebe misliš.
Tvoj je problem što su ti svi drugi krivi.
Prestanimo razgovarati, može?
Evo, uzmi malo bazge.
Hajde.
Kako god.
Kakvo jebeno sranje.
Znaš, rodiš se,
donosiš neke odluke,
a onda odjednom...
nađeš se ovdje.
Odličan sažetak.
Sigurna si da je to bazga?
Bože moj.
Koji smo vrag pojeli?
Nešto otrovno.
Nisi li stručnjakinja za biljke?
Samo guglam i pretvaram se da jesam.
Bože moj, umrijet ću. Umrijet ću.
Mislim da smo nadrapali. Ovo...
Ovo nije normalno.
Otići ću po pomoć.
Ne, nećeš se moći vratiti.
Samo želim pokušati.
Hej!
Ne ostavljaj me ovdje.
Ne mogu se pomaknuti.
Što se događa?
- Što? - Što?
Što je uopće otrov?
Mislim da su to kemikalije.
Što su kemikalije?
Ne znam, Danny.
Kako to da Azijati ne podnose laktozu?
Možda zato što...
mlijeko nije bilo dio prehrane naših predaka.
Ne, to nema smisla
jer sva korejska jela sadrže govedinu.
Ako jedemo krave, zašto ne bismo pili mlijeko?
- Hej... - Znaš?
...moraš mi prestati postavljati pitanja, dobro?
- Zvučiš kao June. - Mama, zašto toliko radiš?
- Dobro. Jesi li dobro? - Mama, ne ostavljaj me!
Vrijeme mi sad nema smisla.
George mi je rekao kako je vrijeme...
Ono, kad si dijete, sve je maleno.
Postoji postotak...
Kvragu. Sve sam zabrljao.
Postoji... Jebemu!
Jebemu, sve zabrljam.
Moram ići kući.
Onaj dan kad si mi potrubila,
pokušao sam vratiti roštilje koje sam kupio da se ubijem.
Nisu mi dali da ih vratim.
Kao da je svijet htio da nestanem.
Možda smo zato bolesni...
Bože, sve sam sjebao,
nisu primili moje prijave za faks.
Pomogni Paulu.
Danny, ipak si ti stariji brat.
Čuješ te glasove?
Ne, ništa ne čujem.
To je lijepo.
Danny, zbilja moraš povratiti.
Meni je pomoglo.
Jednom sam se popišao po nečijoj kupaonici.
Da, mojoj.
Aha, da, točno.
Ne, mislio sam, kad sam bio mali.
Bilo je to slučajno, ali tata me prebio.
Pa si tu traumu morao izbaciti
na nedužnoj vozačici bijelog SUV-a.
Znaš da naše tijelo upija hranjive tvari,
a ispiša i posere sve loše?
Da, Danny, znam to.
Što ako mi to radimo djeci?
Ali, znaš, kao roditelji,
kao da ispišaju svoju traumu na nas.
Pitam se tko je prvi počeo pišati.
- Što smo bili prije majmuna? - Spužva.
Nismo bili spužva prije majmuna.
Imali smo rep.
Katkad još osjećam gdje mi je bio rep...
Bože, netko dolazi.
Hvala ti.
Hvala najljepša.
Na čemu?
Što?
Mislim da je to pomoglo.
Gle, lijepo je kao Skittles.
Mogla bih sad otići u Burger King.
Znaš, sve rođene u 80-ima su zajebali,
brzom hranom, slatkišima, jebenim pasivnim pušenjem.
Razmisli o tome.
Ušli smo u pubertet kad su osmislili internet.
A kad smo otišli od kuće, tada je ethernet bio popularan.
Da.
Toliko pornjave. Neistraženi teritorij.
Da, bilo je kao na Divljem Zapadu.
Nisam čak ni morao tražiti. Uzimao sam sve dostupno.
Znaš što, mi smo bili pokusni kunići.
Iskoristili su nas.
To je sjebano.
Mogu se složiti s time.
Hej, što ako...
Što ako je naša generacija počela kopirati pornjavu
koju je vidjela u stvarnom životu?
A onda je stvarni život postao pornjava.
Kao digitalni... Digitalni analogni most.
Da, kao...
zbog nas je gušenje danas popularno.
Je li?
Da, svi klinci to rade.
Ni ne znaju da je to prije bilo neuobičajeno.
Što?
Takav je bio moj brat?
Da, vrlo grub, ali na najbolji mogući način.
Dobro, zapravo nikad... Prestani.
Žao mi je što sam pitao. Ne želim znati pojedinosti.
Oprosti.
Ni ne znam je li Paul imao pravu djevojku.
Trebao sam više razgovarati s njim.
O stvarnom životu.
To bi mu se svidjelo.
Mislim da je htio da ga se vidi.
Mislim, svi to želimo, zar ne?
Ne želim da itko vidi tko sam ja zapravo.
Znaš, jednom mi je bila tolika muka od Georgeovih vaza
da sam jednu namjerno razbila i okrivila June za to.
- Ne sviđaju ti se Georgeove vaze? - Ne, odvratne su mi.
Nisam mu to mogla reći.
Puno mu toga nisam mogla reći.
Zašto nisi?
Kad se nigdje ne osjećaš kao doma, povučeš se u sebe.
George i June tvoj su dom, zar ne?
Ne znam.
Mislila sam da je June rješenje.
Kad je bila mala, gledala bih je i osjećala da,
što god ja učinila ili ne učinila tog dana,
njezina ljubav neće oslabiti.
Otad žudim za tim osjećajem s njom.
No ona raste.
I njezina ljubav postaje vrlo uvjetna.
Da, ono, ako mi daš kolačić, onda ću te zagrliti.
Paul je takav.
I dalje.
Upravo tako.
Shvatila sam, kad je bila beba,
da me nikad nije bezuvjetno voljela.
Ljudi misle da su bebe nedužne i slatke, no nisu.
Ne, samo vrište i plaču
jer ne dobiju odmah ono što žele.
One su najokrutnije od svih nas.
Samo im fale riječi ili snaga da nešto poduzmu.
Beba koja se može kretati i ima snage zapravo je serijski ubojica.
A opet, kad pomislim...
da sam očekivala kako će me to djetešce učiniti cijelom.
Kad ni George ni posao to nisu mogli.
Zašto nam je tako teško biti sretnima?
Sranje. Jesi li dobro?
Jesam li pojela Skittles?
Nešto nije dobro. Snažno me obuzima.
Imam osjećaj kao da si mi u glavi.
Govoriš li ti ili ja?
Nisam siguran.
Mislim da sam govorio o tome jedne večeri,
bio sam dokasna budan,
i mama me dobro nahranila s Mae-Mae iz Kmarta.
Mislim da mi je tad bilo 12 ili 13 godina.
Ustao sam ih kreveta i otišao do kreveta svog brata.
Bože, sigurno je nešto jebeno lijepo sanjao
jer se smješkao.
To me tako raspizdilo.
Uzeo sam tehničku olovku i htio ubosti Paula u oko.
Jedini razlog zašto nisam jest što sam digao pogled
i ugledao gosta iz motela kako me gleda kroz prozor.
Mislila sam da sam ja to učinila.
Čekaj.
Tko sam ja?
Hej, ti si Amy.
Ja sam Danny. Daj.
Ah, da, ja sam Amy.
Čekaj, jesi li drkao na fotku mog dupeta?
Žao mi je.
U redu je, Danny.
I ja sam radila neke sramotne stvari.
Usput, kakva ti je to tetovaža?
To je broj 22.
Dobro, ali zašto 22?
Znaš li da je Joseph Heller naslovio svoju knjigu Kvaka 18,
no njegov je urednik promijenio naslov u Kvaka 22?
Nisam znao.
Otkad se sjećam, takav mi je osjećaj života.
Ne možeš imati oblik bez prostora.
Ne možeš doživjeti svjetlo bez tame.
Zapeli smo.
Da, i kad god pokušaš držati se jedne stvari...
Ona ti sklizne iz ruke.
Nikad nisam uspio opisati taj osjećaj u meni,
ali mislim da je to to.
Kvaka 22.
Zar ne?
Kao neka praznina.
Ali nije. Prazno je, ali kruto.
Da, tako je, Daniele.
Prazno, ali kruto.
Točno ispod površine.
Misliš da se i drugi tako osjećaju?
Znam da se George tako ne osjeća.
Nadam se da ni June nikad neće.
Ne znam.
Možda mi nismo normalni.
Možda smo previše sjebani.
Ili su možda normalni ljudi zapravo sumanuti, sjebani ljudi.
Kako god, zato ne vjerujem u Boga.
Kako to misliš?
Zašto bi Bog to ovako učinio?
Ako je Bog sve,
onda smo mi Bog.
To znači da je Bog poput nas.
Možda je zato sve tako kako jest.
Bog se samo ne želi osjećati usamljeno u ništavilu.
Nikad ni s kim ovako nisam razgovarao.
Ni ja.
Mislim da umiremo.
I ja to mislim.
Vidim tvoj život.
Siroti.
Samo nisi htio biti sam.
Ne moraš se stidjeti.
U redu je.
Ja sve to vidim.
Ne moraš se skrivati. U redu je.
Ajme.
Zbilja ne postoji ništa nakon ovoga.
Trebali smo ovo češće raditi.
Kakva šteta.
Bar smo to jednom učinili.
Da.
Ovo je lijepo.
Bože moj.
Danny, probudi se.
Još smo ovdje?
Da.
Hej, čujem aute.
Sigurno smo blizu.
Smiješno je da se žurimo natrag
u apsolutni cirkus koja nas čeka.
Da, pa...
moramo se suočiti s tim, ne? Jebi ga.
Da, ali mogli bismo usporiti, ha?
Da. Dobro.
Znaš što?
Zaboraviš, ali L. A. je prilično lijep.
O, da.
Tako se navikneš, da počneš to uzimati zdravo za gotovo.
Sranje.
Ondje su neke kuće.
Ajme.
Gle. Eno ih.
Tako je mirno odavde.
- Jesi dobila poruku mog odvjetnika? - Na vijestima si
Nećeš se javiti?
- Nazovi me - Danny, nazovi mamu
Imam signala.
- Moj odvjetnik te zove - Obavijest Nađi moj iPhone
odjebi! blokirat ću te!
Hvala ti, Bože.
Paul je živ.
Bože, to je divno.
Sranje, izgubila sam signal.
Kvragu. I ja.
Kuće su odande izgledale puno bliže.
Sranje.
Mislim da smo blizu.
Hvala Bogu.
Sigurno sve možemo objasniti.
Dobar će te odvjetnik spasiti od zatvora.
Gle, Danny, ako zatrebaš pomoć,
- financijsku ili... - Ne, ne, bit ću dobro.
Sve će se riješiti kako treba.
Siguran si?
Mislim, nisam, ali...
- Trebamo se odmoriti. - Da.
Dobro.
- Dobro si? - Jesam.
Oprezno. Dobro?
- Da. - Hej!
- Amy! Jesi li dobro? - George?
Miči ruke s nje!
Što? Što?
Zanima me trebam li doći tamo gdje si ti.
Sve blijedi.
Ništa ne traje.
Prijevod titlova Ines Jurišić