Samičce ani samci není dobře.
Samec mě jednou krmil.
Doufám, že mě nakrmí znovu.
Ta žena vystrašila u ní doma strejdu.
Vystrašila? Upustil hovínko?
Ano, upustil. Namířila na něj zbraň.
Dá se ten válečný čin ověřit?
Klidně odkrákám svědectví.
Je to potvrzené.
Zlobím se.
VE PŘI
PŘEDSTAVA SVĚTLA
Do prdele.
Ani se nehni.
Amy.
Odlož tu zbraň.
Ani hnout.
Volám policii.
Co to kurva je? Nechte mě být!
Danny!
Sakra.
Danny!
Do prdele.
Kurva. Proč jsi mě k tomu donutila?
Pomoc!
Do prdele.
Paul - iMessage co se stalo? zavolej!
haló?? řekni mi, že jsi v pořádku
jsi v pořádku Nedoručeno
Kurva.
Prosím pomoz mi.
Danny mě vytlačil ze silnice. Nevím, kde jsem.
George
Nedoručeno
Do prdele.
Zatraceně.
Vodu.
Někdo tu je. Díky bohu.
Haló?
Danny!
Naser si!
Dej mi pokoj!
Ty mi dej pokoj!
Zničils mi život!
Já ti zničil život? Cože?
Možná už June nikdy neuvidím, ty psychopate!
Můj bratr je kvůli tobě mrtvý!
Cože?
Paul je mrtvý?
Nevím. Myslím, že je.
Kurva!
Danny, co se stalo?
Policajti ho postřelili.
Pokusil se přelézt zeď a oni ho kurva střelili.
Viděls, jak ho dávali do sanitky?
- Kolikrát ho střelili? - Nevím, jasný?
Neviděl jsem to.
Takže to nevíš jistě.
Možná utekl.
Je to možné, ne?
Nevím. Jsem ztracený.
Jen chci vědět, jestli je v pořádku.
Jasný? Já jen... Víš, jak se dostat zpátky?
Zranila jsem si kotník, když jsi mě shodil se srázu,
tak mi pomoz odsud a já ti ukážu, kde je cesta.
Nezavolám policii.
Kde máš zbraň?
Nevím. Ztratila jsem ji.
Jak mám vědět, že ji neschováváš?
Co? Protože jsi patologická lhářka.
Protože bych po tobě střílela, ty debile.
Hej! Hej, vrať se!
Ne. Použij milá slova!
Nazvals mě lhářkou.
Nepomůžu ti, dokud nepoužiješ milá slova!
Dobře, dobře, dobře.
U výjezdu z dálnice je nemocnice.
Určitě ho tam odvezli.
Ty nemáš právo o Paulovi mluvit.
- Jasný? - Jen jsem chtěla pomoct.
Jestli tě mám nést, tak nebudeš mluvit, tečka.
Klidně.
Bože, nikde tu není signál.
Co budu dělat?
- Jestli si myslí, že ji jen tak sebere... - Můžeš, prosím tě, držet hubu?
Jo? Určitě jdeme správně?
Ano, vím, kam jdu. Běž směrem k těm stromům.
- Ke kterým? Všude tam jsou stromy. - Ty, na které ukazuju, pitomče.
Bože můj.
- Mám pocit, že chodíme v kruhu. - Ale nechodíme, jasný?
Dobře.
Nemáš něco k jídlu?
Jo. Počkej.
- Díky. - Jo.
- Díky. - Tady máš.
- Ty seš takovej kretén. - To je tak dobrý.
Proč jsi to udělala?
- Ty sis začal. - Bože.
Co to děláš?
Přestaň. Přestaň. Přestaň.
To mě naučil tvůj brácha.
Naser si.
Možná až na tebe příště někdo zatroubí, tak to nech plavat.
Možná si příště rozmysli, než zatroubíš.
- Co ty na to? - Proč jsi pořád tak naštvaný?
- Mohl bych se tě zeptat na to samé. - To je fuk.
Potřebujeme vodu.
Lidi vydrží bez vody celé dny, takže klid.
To stoprocentně není pravda.
Jo? Tak jak dlouho?
Nevím. Devatenáct hodin?
Devatenáct? 19 hodin bez vody jsme spali, ty krávo.
Kdo spí tak dlouho?
Měl jsem špatný den!
- Jsi jak malej. - Ty jsi jak malá.
Nemůžeš ani chodit.
A mimochodem sis to podělala. Teď tě neponesu.
To je jedno.
Musím jen vydržet přes noc.
- Ráno mě někdo najde. - Jasně.
Myslíš, že tě někdo hledá?
Vsadím se, že George ani neví, že se pohřešuješ.
Nebude tě kontrolovat po tom, cos mu způsobila.
Prosím tě, ty mě nezastřelíš.
Uklidni se! Ježíši! Panebože.
Jsi důkazem toho, že západní terapie na východní mysl nezabírá.
Jo, nekecej.
A teď běž najít trochu aloe vera a agáve.
A bez.
Honem.
Dobře.
A zůstaňte tak, abych tě viděla, jinak budu střílet.
Už nemám co ztratit.
Co je sakra bez?
Je tohle jedlý?
Ne, to jsou kytky.
Jdi k té skále. Šťavnatý sračky mají rády stín.
Je tohle jedlý?
Bože, poslouchej mě a hledej, co jsem ti řekla.
Dáš si ještě něco?
Čaj? Dezert?
Buď drzý a nic nedostaneš.
Páni, dobře.
Víš, co je tvůj problém?
Myslíš jen sama na sebe.
Tvůj problém je, že jen nadáváš na ostatní.
Nebudeme mluvit, jo?
Na, dej si bezinky.
No tak.
Klidně.
Pěkný sračky.
Víš, člověk se narodí,
udělá pár rozhodnutí
a z ničeho nic...
jsi tady.
Skvělé shrnutí.
Určitě to jsou bezinky?
Panebože.
Co jsme to kurva snědli?
Něco jedovatého.
Myslel jsem, že jsi expertka na rostliny.
Jen to googluju a předstírám, že jsem.
Bože, já umřu, já umřu.
Myslím, že máme problém. Tohle...
Tohle není normální.
Jdu sehnat pomoc.
Ne, nebudeš se schopen vrátit.
Chci to zkusit.
Hej!
Nenechávej mě tady.
Nemůžu se hýbat.
Co se děje?
- Co? - Co?
Co je vůbec jed?
Myslím, že to jsou jen chemikálie.
Co jsou chemikálie?
Nevím, Danny.
Proč mají všichni Asiati alergii na laktózu?
Asi proto,
že mléko nebylo součástí stravy našich předků.
Ne, to nedává smysl,
protože všechna korejská jídla obsahují hovězí.
A když máme krávy, tak proč nepít mléko?
- Hej... - Chápeš?
...přestaň se mě vyptávat, jo?
- Jsi jako June. Dobře. - Mami, proč tolik pracuješ?
- Jsi v pořádku? - Mami, neodcházej!
Čas mi teď jaksi nedává smysl.
George říkal, jak je čas...
Jako když jsi dítě, všechno je malé.
Je to jako percentuální...
Kurva. Zvoral jsem to.
Je to... Kurva!
Kurva, vždycky všechno zvorám.
Musím domů.
Ten den, kdys na mě zatroubila,
jsem se snažil vrátit gril, který jsem koupil k sebevraždě.
Nedovolili mi ho vrátit.
Jako by si svět přál, abych umřel.
Možná proto je nám zle...
Bože, já to posral.
Moje přihlášky na vysokou vůbec nedostali.
Pomoz Paulovi.
Danny, jsi přece starší bratr.
Slyšíš ty hlasy?
Ne, neslyším nic.
To je hezký.
Danny, vážně se musíš vyzvracet.
Ulevilo se mi.
Jednou jsem někomu počůral koupelnu.
Jo, to jsem byla já.
Jo, jasně.
Ne, jako když jsem byl malej.
Byla to nehoda, ale táta mě zmlátil jako žito.
A teď to trauma musíš přenést
na nevinnou řidičku bílého SUV.
Víš, že naše tělo absorbuje živiny
a pak vychčije a vysere všechno špatné?
Jo, Danny, to vím.
Co když to děláme dětem?
Ale, víš, jako rodiče
jako prostě svá traumata vychčijou.
Zajímalo by mě, kdo se vychcal první. Víš?
- Co jsme byli před opicemi? - Houba.
Před opicí jsme nebyli houba.
Mívali jsme ocasy.
Občas cítím, kde jsem míval ocas.
Panebože, někdo jde.
Děkuju.
Mockrát děkuju.
Za co?
Co?
Myslím, že to pomohlo.
Podívej, je hezký jako lentilky.
Dala bych si Burger King.
Víš, všichni narození v 80. letech jsou podělaní
rychlým občerstvení, sladkostmi, pasivním kouřením.
Zamysli se nad tím.
Puberta na nás přišla, když vynalezli internet.
A když jsme odešli z domova, objevil se ethernet.
Jo.
Všechno to porno. Nezmapovaný území.
Jo, bylo to jako na Divokým západě.
Nemusel jsem nic vyhledávat. Vzal jsem, co se namanulo.
Víš co? Byli jsme pokusní králíci, co?
Využili nás.
Je to na hovno.
S tím asi souhlasím.
Hele, co kdyby...
Co kdyby naše generace začala kopírovat porno,
který viděla v reálu?
A ze skutečného života se pak stalo porno.
Jako digitálně analogový most.
Jasně, jako...
kdyby se dušení stalo kvůli nám hlavním proudem.
Vážně?
Jo, všechny děcka to dělají.
Ani neví, že to bývalo méně časté.
Cože?
To dělal můj brácha?
Jo, drsnej, ale v tom nejlepším slova smyslu.
Dobře, vlastně nikdy... Přestaň. Dobře?
Je mi líto, že jsem se zeptal. Nechci znát detaily.
Promiň.
Ani nevím, jestli měl Paul opravdovou holku.
Měl jsem s ním víc mluvit.
O něčem skutečným.
To by se mu líbilo.
Asi jen chtěl být víc viděn.
To chceme všichni, že?
Já nechci, aby někdo viděl, kdo skutečně jsem.
Jednou jsem měla Georgeových váz tak po krk,
že jsem jednu schválně rozbila a svedla to na June.
- Tobě se Georgeovy vázy nelíbí? - Ne, nesnáším je.
Jen jsem mu to nedokázala říct.
Nedokázala jsem mu říct spoustu věcí.
Proč ne?
Asi když se nikde necítíš doma, stáhneš se do sebe.
Ale George a June jsou pro tebe domov, že?
Nevím.
Myslela jsem, že odpovědí je June.
Když byla malá, dívala jsem se na ni a měla jsem pocit,
že ať ten den udělám nebo neudělám cokoli,
její láska nikdy neuvadne.
A od té doby se za tím pocitem honím.
Ale ona stárne.
A její láska si začíná klást podmínky.
Jasně. Když mi dáš tu sušenku, obejmu tě.
Paul je takový.
Pořád.
Přesně.
Došlo mi, že když byla malá,
tak mě nikdy bezpodmínečně nemilovala.
Lidi si myslí, že děti jsou nevinné a roztomilé, ale nejsou.
Ne, všechny řvou a pláčou,
protože hned nedostanou to, co chtějí.
Jsou z nás nejbrutálnější.
Jen jim chybí slova nebo síla, aby s tím něco udělali.
Dítě, které je silné a pohyblivé, je jen sériový vrah.
A když si pomyslím,
že jsem čekala, že mě to dítě zacelí.
Když to nedokázal George ani práce.
Proč je pro nás tak těžké být šťastní?
Do prdele, jsi v pořádku?
Jedla jsem lentilky?
Něco není v pořádku. Začíná se to silně vracet.
Mám pocit, že tě mám v hlavě.
To mluvíš ty, nebo já?
Nejsem si jistý.
Myslím, že jsem o tom jednou večer mluvil,
byl jsem dlouho vzhůru
a máma mě fakt dostala s tím maemae z Kmartu.
V té době mi bylo dvanáct nebo třináct.
Vstal jsem z postele a šel k bráchově.
Bože, ten musel mít super sen,
protože se celej usmíval a tak.
Strašně mě to štvalo.
Popadl jsem verzatilku a chtěl jsem ji Paulovi zarazit do oka.
A neudělal jsem jen proto, že když jsem se podíval nahoru,
zíral na mě přes okno motelový host.
Myslel jsem, že jsem to byl já.
Počkat.
Kdo jsem?
Hej, jsi Amy.
Já jsem Danny. No tak.
Jasně, já jsem Amy.
Počkej, honil sis nad fotkou mýho zadku?
Promiň.
To nic, Danny.
Taky jsem dělala nechutný věci.
Mimochodem, co to máš za tetování?
To je číslo 22.
Jasně, ale proč 22?
Vědělas, že Joseph Heller pojmenoval svou knihu Hlava 18,
ale jeho redaktor to úmyslně změnil na Hlava 22?
Ne.
Tak jsem od nepaměti cítil, že znamená být naživu.
Bez prostoru nemůžeš mít tvar.
Světlo nelze zažít bez tmy.
Uvízli jsme.
A vždycky, když se něčeho chytíš,
tak ti to vyklouzne.
Nikdy jsem nebyla schopná ten pocit uvnitř popsat,
ale to bude asi ono.
Hlava 22.
Že?
Je to jako prázdnota.
Ale není. Je to prázdné, ale pevné.
Ano, přesně tak, Danieli.
Prázdné, ale pevné.
Přímo pod povrchem.
Myslíš, že to ostatní cítí stejně?
Vím, že George ne.
Doufám, že June taky ne.
Já nevím.
Možná nejsme normální.
Možná jsme totálně v prdeli.
Nebo jsou normální lidi jen lidi totálně v prdeli, kteří mají přeludy.
Každopádně právě proto nevěřím v Boha.
Co tím myslíš?
Proč by to Bůh stvořil takhle?
Pokud je Bůh vším,
tak my jsme Bůh.
To znamená, že Bůh je jako my.
Možná proto je všechno tak, jak je.
Bůh se jen snaží necítit v té nicotě sám.
Nikdy jsem s nikým takhle nemluvila.
Já taky ne.
Myslím, že umíráme.
Taky si to myslím.
Vidím tvůj život.
Chudáčku.
Jen jsi chtěla nebýt sama.
Nemusíš se stydět.
To nic.
Všechno to vidím.
Nemusíš se schovávat. To nic.
Páni.
Po tomhle už vážně nic není.
Měli jsme to dělat častěji.
Taková škoda.
Aspoň jsme to udělali jednou.
Jo.
Je to příjemné.
Panebože.
Danny, vzbuď se.
Pořád jsme tady?
Jo.
Slyším auta.
Musíme být blízko.
Je zvláštní, že spěcháme zpátky
do těch sraček, které nás čekají.
No...
musíme se tomu postavit, že? Kurva.
Jo, ale mohli bychom zpomalit, ne?
Jo. Dobře, jo.
Víš co?
Člověk na to zapomíná, ale L.A. je fakt krásné.
To jo.
Člověk si na to tak zvykne, že si toho neváží.
Do prdele.
Tamhle jsou domy.
Páni.
Hele. Tamhle jsou.
Odsud je to tak mírumilovné.
- Dostalas email od mého právníka? - Jsi ve zprávách
Ty to nevezmeš?
- Zavolej - Danny, zavolej mámě
Mám signál.
- Shání tě můj právník - Funkce Najdi můj iPhone
naser si! blokuju tě!!
Děkuju, Bože.
Paul žije.
Bože, to je úžasný.
Sakra, ztratila jsem signál.
Sakra. Já taky.
Odtamtud se ty domy jevily mnohem blíž.
Do prdele.
Myslím, že jsme blízko.
Díky Bohu.
Určitě všechno vysvětlíme.
Dobrý právník by tě měl před vězením uchránit.
Danny, kdybys potřeboval s něčím pomoct,
- třeba finančně... - Ne. Budu v pohodě.
Všechno dobře dopadne.
Určitě?
Nejsem, ale...
- Potřebujeme pauzu. - Jo.
Dobře.
- V pohodě? - Jo.
Opatrně. Dobře?
- Jo. - Hej!
- Amy. Jsi v pořádku? - Georgi?
Nesahejte na ni!
Co? Co?
Jen chci vědět, jestli se dostanu tam, kde jsi.
Všechno pomíjí.
Nic netrvá věčně.
Překlad titulků: Roman Placzek