A nőstény és a hím nincs jól.
A hím egyszer megetetett.
Remélem, újra megetet.
A nőstény megijesztette a bácsikámat.
Megijesztette? Kakált is tőle?
Igen. A nőstény fegyvert fogott rá.
Más is tudja igazolni ezt a hadüzenetet?
Máris kérek megerősítést.
Megerősítették.
Dühös vagyok.
BALHÉ
A FÉNY ALAKJAI
Bassza meg!
Maradj ott, ahol vagy!
Amy...
Tedd le a fegyvert!
Ne mozdulj!
Hívom a rendőrséget.
Mi a fasz ez? Hagyjatok!
Danny!
A francba!
Danny!
A francba!
Bassza meg! Miért kényszerítettél erre?
Segítség!
A francba!
PAUL MI TÖRTÉNT? HÍVJ FEL!
HAHÓ! MONDD, HOGY JÓL VAGY!
JÓL VAGY? NINCS KÉZBESÍTVE
Bassza meg!
KÉRLEK, SEGÍTS!
DANNY LESZORÍTOTT AZ ÚTRÓL. ELTÉVEDTEM.
NINCS KÉZBESÍTVE
A francba!
A rohadt életbe!
Víz.
Jön valaki, hála istennek!
Helló?
Danny?
Kapd be!
Hagyj békén!
Te hagyj békén engem!
Tönkretetted az életem!
Én tettem tönkre? Mi van?
Lehet, hogy soha többé nem találkozhatok June-nal, te elmebeteg!
Az öcsém miattad halt meg!
Mi?
Paul meghalt?
Nem tudom. Azt hiszem.
Bassza meg!
Danny, mi történt?
A zsaruk lelőtték.
Át akart mászni a falon, és lelőtték.
Láttad, hogy berakják a mentőbe?
- Hányszor találták el? - Nem tudom, oké?
Nem láttam.
Akkor nem tudod.
Lehet, hogy sikerült elszöknie.
Az is megtörténhet, nem?
Nem tudom. Elvesztem.
Ki kell derítenem, jól van-e.
Oké? Nekem... Tudod, hogy jutunk vissza?
Figyelj, megsérült a bokám, amikor lelöktél a kibaszott dombról,
szóval segíts kijutni innen, és megmutatom, merre van az út.
Nem hívom a zsarukat.
Hol van a pisztolyod?
Nem tudom. Elvesztettem.
Honnan tudjam, hogy nem dugtad el?
Mi? Csak mert beteges hazudozó vagy.
Mert akkor lelőnélek, te barom.
Hé! Gyere vissza!
Nem. Beszélj normálisan velem!
Hazugnak neveztél.
Nem segítek, ha nem beszélsz velem normálisan.
Jól van!
Van egy kórház az autópálya-lehajtónál.
Biztos oda vitték.
Nem beszélhetsz Paulról.
- Világos? - Csak segíteni akartam.
Amíg cipellek, egy szót sem szólsz, és ennyi.
Tőlem.
Istenem, sehol sincs térerő.
Mihez kezdjek most?
- Ha azt hiszi, csak úgy elviheti June-t... - Befognád?
Oké? Biztosan jó irányba megyünk?
Igen, tudom, merre megyek. Menj a fák felé!
- Melyikek felé? Mindenhol fák vannak. - Amikre mutatok, seggfej.
Te jó ég!
- Olyan, mintha körbe mennénk. - Nem megyünk körbe, oké?
Oké.
Van nálad valami kaja?
Igen. Egy pillanat.
- Kösz. - Igen.
- Tessék. - Kösz.
- Akkora pöcs vagy! - De finom!
Ezt miért csináltad?
- Te kezdted. - Istenem!
Mit csinálsz?
Hagyd abba!
Ezt a fogást az öcsédtől tanultam.
Kapd be!
Ha legközelebb rád dudál valaki, talán jobb, ha annyiban hagyod.
Te meg legközelebb gondold meg, dudálsz-e!
- Ehhez mit szólsz? - Miért vagy mindig dühös?
- Ezt én is kérdezhetném. - Hagyjuk!
Víz kell.
Az ember napokig kibírja víz nélkül, szóval nyugi!
Ez abszolút nem igaz.
- Tényleg? Akkor meddig bírjuk? - Nem tudom. Tizenkilenc órát?
Tizenkilenc? Annyit aludtam is már ivás nélkül, te hülye!
Ki alszik ilyen sokat?
Rossz napom volt!
- Gyerek vagy. - Te meg kisbaba.
Járni sem tudsz.
És jól elbasztad magadnak. Így már cipelni sem tudlak.
Nem számít.
Csak ezt az éjszakát kell kibírnom.
- Reggel megtalálnak. - Ja.
Tényleg azt hiszed, hogy keres valaki?
George biztos nem is tudja, hogy eltűntél.
Nem nézi meg, mi van veled, azok után, amit műveltél vele.
Nem fogsz lelőni.
Nyugi! Jézusom! Istenem!
Te vagy a bizonyíték, hogy a nyugati terápia nem hat a keleti elmére.
Nem mondod!
Most menj Aloe verát és agávét keresni!
Bodzát is hozz!
Mozgás!
Jól van.
És végig lássalak, vagy lövök.
Nincs vesztenivalóm.
Mi a fasz az a bodza?
Ez ehető?
Nem, azok virágok.
Menj a sziklához! Szaftos dolgok az árnyékban teremnek.
Ez ehető?
Istenem, csak figyelj rám, és azt keresd, amit mondtam!
Hozhatok még valamit?
Teát? Desszertet?
Pimaszkodj, és nem kapsz belőle.
Hűha, oké.
Tudod, mi a te bajod?
Csak magadra gondolsz.
A te bajod meg az, hogy csak másokat szidsz.
Inkább ne beszéljünk, jó?
Tessék, itt egy kis bodza.
Gyerünk!
Tőlem.
Mennyire elbaszott egy helyzet!
Tudod, megszületsz,
döntéseket hozol...
aztán hirtelen...
itt találod magad.
Szuper összefoglaló.
Figyelj, biztos, hogy ez bodza?
Istenem!
Mi a szart ettünk meg?
Valami mérgezőt.
Azt hittem, növényszakértő vagy.
Csak ráguglizok a dolgokra, és eljátszom.
Istenem, meg fogok halni! Meg fogok halni!
Azt hiszem, bajban vagyunk.
Ez nem normális.
Hozok segítséget.
Nem, nem fogsz visszatalálni.
Csak meg akarom próbálni.
Hé!
Ne hagyj itt!
Nem tudok mozogni.
Mi történik?
- Mi? - Mi?
Mi ez a méreg?
Szerintem csak vegyszerek.
Mik azok a vegyszerek?
Nem tudom, Danny.
Hogy lehet, hogy az ázsiaiak mind laktózérzékenyek?
Talán mert...
A tej nem volt része az őseink étrendjének.
Nem, ennek semmi értelme,
mert minden koreai ételben marhahús van.
És ha van tehén, miért ne innánk tejet?
- Hé! - Igaz?
Ne kérdezősködj többet, jó?
- Úgy beszélsz, mint June. - Anyu, miért dolgozol ennyit?
- Oké. Jól vagy? - Anya, ne hagyj itt!
Az idő elvesztette az értelmét.
George azt mondta, hogy az idő...
Amikor gyerek vagy, minden kicsi.
És egy bizonyos százaléka...
Bassza meg! Összekeverem.
Hogy... Bassza meg!
Bassza meg, mindent elszúrok!
Haza kell mennem.
Amikor rám dudáltál,
épp vissza akartam vinni a grillsütőket, amiket az öngyilkossághoz vettem.
Nem engedték, hogy visszavigyem.
Mintha a világ is a halálomat akarta volna.
Talán ezért vagyunk rosszul...
Mindent elbasztam,
meg sem kapták a főiskolai jelentkezésemet!
Segíts Paulnak!
Danny, te vagy az idősebb.
Hallod ezeket a hangokat?
Nem, nem hallok semmit.
Az jó.
Danny, tényleg hánynod kéne.
Én jobban lettem tőle.
Egyszer összepisáltam valakinek a fürdőszobáját.
Igen, az enyémet.
Ja, igen.
Nem, úgy értem, kiskoromban.
Baleset volt, de apám a szart is kiverte belőlem.
És le kellett verned a traumát
egy fehér SUV ártatlan sofőrjén.
Tudtad, hogy a testünk felszívja a tápanyagokat,
és aztán kihugyozza és kiszarja a rossz dolgokat?
Igen, Danny, tudtam.
Mi van, ha ezt tesszük a gyerekekkel?
De, tudod, a szülők,
lehugyozzák őket a traumáikkal.
Vajon ki volt az első ebben?
- Mik is voltunk a majom előtt? - Szivacsok.
Nem szivacsok voltunk a majom előtt!
Régen farkunk volt.
Néha még mindig érzem, hol volt a farkam.
Úristen, jön valaki!
Köszönöm.
Nagyon köszönöm.
Mit?
Mi?
Azt hiszem, ez segített.
Nézd, olyan szép, mint a Skittles.
Bejönne most a Burger King-es kaja.
Mindenki, aki a nyolcvanas években született, megszívta.
Gyorskaja, édességek, a kurva passzív dohányzás.
Gondolj csak bele!
Akkor kezdtünk kamaszodni, amikor feltalálták az internetet.
És mire elköltöztünk otthonról, jött az Ethernet.
Igen.
Az a sok pornó. Feltérképezetlen terület.
Tiszta vadnyugati szar volt.
Nem is kellett keresgélnem. Ott volt előttem minden.
Mi voltunk a kísérleti nyulak.
Kihasználtak minket.
Elcseszett az egész.
Azt hiszem, ezzel egyetértek.
Figyelj, mi van, ha...
Mi van, ha a nemzedékünk elkezdte lemásolni a pornót,
amit látott, a való életben,
és a való élet pornóvá változott?
Mint egy digitális-analóg híd.
Igen, mint az, hogy...
miattunk lett elfogadott a fojtogatás.
Tényleg az?
Igen, minden kölyök csinálja.
Nem is tudják, hogy régen ritkább volt.
Mi van?
Az öcsém is ilyen volt?
Igen, nagyon durva, de a lehető legjobb módon.
Oké, igazából soha... Állj! Oké?
Bocs, hogy megkérdeztem. Nem érdekelnek a részletek.
Bocs.
Nem is tudom, volt-e Paulnak igazi barátnője.
Többet kellett volna beszélnünk.
A fontos dolgokról.
Tetszett volna neki.
Szerintem csak azt akarta, hogy észrevegyék.
Mindenki így van vele, nem?
Nem akarom, hogy lássák, ki vagyok valójában.
Tudod, egyszer annyira elegem lett George vázáiból,
hogy szándékosan eltörtem egyet, és June-ra fogtam.
- Nem tetszenek George vázái? - Nem, utálom őket.
De képtelen voltam elmondani neki.
Sok mindent nem mondhattam el neki.
Miért nem?
Ha sehol sem érzed otthon magad, bezárkózol önmagadba.
De George és June mellett otthon érzed magad, nem?
Nem tudom.
Korábban azt hittem, June a válasz.
Amikor kisbaba korában ránéztem, azt éreztem,
hogy nem számít, mit teszek vagy nem teszek aznap,
a szeretete sosem inog meg.
És azóta is ezt akarom újra átélni vele.
De egyre nagyobb.
És a szeretete nagyon is feltételekhez van kötve.
Ha megkapom a sütit, megölellek.
Paul ilyen.
Még mindig.
Pontosan.
Rájöttem, hogy amikor kisbaba volt,
akkor sem volt feltétel nélküli a szeretete.
Az emberek azt hiszik, a babák ártatlanok és aranyosak, de nem azok.
Nem, azért sírnak és kiabálnak,
mert nem kapják meg azonnal, amit akarnak.
Minden ember közül ők a legkegyetlenebbek.
Csak még nem tudnak beszélni, és gyengék.
Egy járni tudó, erős kisbaba simán sorozatgyilkos lenne.
Viszont az a gondolat...
hogy ettől a kis lénytől vártam, hogy teljessé tegye a világot...
Amikor sem George, sem a munka nem tudta megadni a teljességet.
Miért olyan nehéz boldognak lenni?
Basszus, jól vagy?
Skittlest ettem?
Valami nem stimmel. Visszajött a hatása, erősen.
Úgy érzem, mintha a fejemben lennél.
Te beszélsz, vagy én?
Nem tudom biztosan.
Azt hiszem, meséltem az egyik estéről.
Nagyon későig voltam fent,
és az anyukám jól leszidott.
Azt hiszem, olyan 12-13 éves lehettem.
Felkeltem az ágyból, és átmentem az öcsémhez.
Biztos nagyon jót álmodott éppen,
mert vigyorgott, meg minden.
Kurvára feldühített.
Fogtam egy töltőceruzát, és ki akartam szúrni Paul szemét.
Csak azért nem tettem meg, mert amikor felnéztem,
észrevettem, hogy egy motelvendég bámul az ablakon át.
Azt hittem, ez én voltam.
Várj!
Ki vagyok én?
Hé, hát Amy vagy.
Én meg Danny. Ne már!
Ja, igen, én vagyok Amy.
Várj, kiverted a seggem fotójára?
Sajnálom.
Semmi baj, Danny.
Én is tettem pár szégyenletes dolgot.
Amúgy mi ez a tetoválás?
A 22-es szám.
Jó, de miért a 22-es?
Tudtad, hogy Joseph Heller A 18-as csapdája címet adta a regényének,
de a szerkesztője önkényesen megváltoztatta A 22-es csapdájára?
Nem.
Számomra ilyen érzés élni, amióta csak az eszemet tudom.
Űr nélkül nincs forma.
Sötétség nélkül nem érted a fényt.
Elakadtunk.
Igen, és valahányszor bele akarsz kapaszkodni valamibe...
kicsúszik a kezedből.
Sosem tudtam leírni azt, amit érzek,
de szerintem ez az.
A 22-es csapdája.
Ugye?
Olyan, mint az üresség.
De mégsem. Üresnek érződik, de közben kemény.
Igen, így van, Daniel.
Üres, de kemény.
Pont a felszín alatt.
Szerinted mások is így éreznek?
Tudom, hogy George nem.
Remélem, June sosem érzi majd ezt.
Nem is tudom.
Talán nem vagyunk normálisak.
Talán túl elcseszettek vagyunk.
Vagy a normális emberek élnek téveszmék közt, és ők az elcseszettek.
Akárhogy is van, ezért nem hiszek Istenben.
Ezt hogy érted?
Miért teremtene Isten ilyen világot?
Hát, ha Isten minden,
akkor Isten mi vagyunk.
Vagyis Isten pont olyan, mint mi.
Talán ezért olyan minden, amilyen.
Isten próbálja nem magányosnak érezni magát a semmiben.
Még sosem beszéltem így senkivel.
Én sem.
Azt hiszem, haldoklunk.
Szerintem is.
Látom az életedet.
Úgy sajnállak.
Nem akartál egyedül lenni, ez minden.
Nincs miért szégyenkezned.
Semmi baj.
Látok mindent.
Nem kell elbújnod. Semmi baj.
Hűha!
Ezután tényleg nincs semmi.
Gyakrabban kellett volna ezt csinálnunk.
Micsoda pazarlás!
Legalább egyszer megtettük.
Igen.
Ez jó.
Istenem!
Danny, ébredj fel!
Még itt vagyunk?
Igen.
Figyelj, autókat hallok.
Már biztos közel járunk.
Fura, hogy így rohanunk vissza
a hatalmas szívásba, ami ránk vár.
Igen, hát...
Szembe kell néznünk vele, nem? Bassza meg!
Jó, de lassíthatnánk, igaz?
Igen. Jól van, igen.
Tudod, mit?
Az ember elfelejti, de Los Angeles gyönyörű.
Igaz.
Úgy megszokod, hogy könnyű természetesnek venni.
A francba!
Ott van pár ház.
Hűha!
Nézd! Ott vannak.
Milyen békés innen!
- MEGJÖTT AZ ÜGYVÉDEM E-MAILJE? - BENNE VAGY A HÍREKBEN.
NEM VESZED FEL?
- HÍVJ! - DANNY, HÍVD ANYÁT!
Van térerő.
- AZ ÜGYVÉDEM KERES. - LOKÁTORRIASZTÁS.
BASZD MEG! LETILTALAK!
Hála Istennek!
Paul életben van.
Istenem, ez csodálatos!
Basszus, elment a térerő.
Bassza meg! Nekem is.
Azok a házak közelebbnek tűntek fentről.
A francba!
Közel lehetünk.
Hála istennek!
Biztos meg tudjuk magyarázni.
Egy jó ügyvéd megment a börtöntől.
Nézd, Danny, ha bármire szükséged van...
- Anyagilag vagy... - Nem. Megleszek.
Minden úgy lesz, ahogy lennie kell.
Biztos vagy benne?
Hát, biztos nem vagyok benne, de...
- Pihennünk kell. - Igen.
Oké.
- Jól vagy? - Igen.
Óvatosan! Oké?
- Igen. - Hé!
- Amy! Jól vagy? - George?
Vedd le róla a kezed!
Mi az? Mi van?
Tudni akarom, oda kell-e eljutnom, ahol te vagy.
Minden megfakul.
Semmi sem tart örökké.
A feliratot fordította: Vass András