Sakra, jak se anglicky píše „zpronevěřit“?
„Pokud tohle čtete, úspěšně jsem zbavil svět dalšího problému.
Mnozí z vás se ptají, proč jsem si vzal život.
Přiznávám, že jsem kradl peníze
z klubu Monte Vista Point pomocí podvodných faktur.
Kvůli své exmanželce Lindsay Craneové, která to celé vymyslela,
jsem nemohl jít s pravdou ven.
Manipulovala členy k objednávkám zbytečných procedur v Trochosu
a uměle navyšovala náklady, abychom rozdíl mohli zpronevěřit.
Kdybych byl opravdový chlap, postavil bych se jí.
Bohužel jsem však byl celý život zcela bezpáteřní.
Josh.“
Tohle nedělám často, ale je to vážně vyčerpávající.
Nezvládám moc jíst.
Špatně spím.
A většinu dní strávím pozorováním.
Je zvláštní, jak rychle člověk pozná,
kdo má srdce na správném místě.
Jaká škoda, ukončit takový život předčasně.
Takže mě vážně těší, že u vás tenhle pocit mít nebudu.
VE PŘI
TAKHLE TO ZŮSTANE A TY SE PODŘÍDÍŠ
Mobily vám vrátíme po večeři.
Předsedkyně vás chtěla osobně přivítat.
Čeká na nás na nádvoří s doktorem Kimem.
Tomu říkám VIP zacházení, co?
Konečně navštívím korejský korporát.
- Proboha! Dobrý? - Ksakru.
To sakra bolelo.
Chudinko malá. Taky to bolavě vypadalo.
Je toho dost.
Co to do Eunice sakra vjelo?
Čau, kámo! Jak se máš?
Jsi v pohodě?
Je… pozdě.
Já vím. Promiň.
Jen…
Měl bys na mě chvilku?
Tady tě mám.
Paráda.
Na zdraví.
Takže… víš, co mě napadlo?
Co takhle nasednout do tryskáče a zaletět do Soulu?
Mohl bys překvapit Avu. Možná bys u ní zabodoval.
Jo?
Jen bleskovej čtrnáctihodinovej let, abych zabodoval u manželky?
No tak, výlety na poslední chvíli u nás nejsou nic zvláštního, ne?
VEZMOU MI MOBIL. ODPOVĚZ, PROSÍM.
Všechno v pořádku?
Jo.
Jo, jsem jenom…
Jsem jen trochu… nervózní po tom rozvodu.
- Jasně. - Jo.
A… Víš co?
Dobře.
Jen mezi námi,
myslím, že Lindsay v Koreji někoho má.
Já vím, musím to nechat být.
Musím to vědět, na což nejsem pyšnej, ale kdybys tohle pro mě mohl udělat,
fakt bys to měl u mě,
mi amigo.
Obvolám pár lidí, ať ten tryskáč připraví.
Jo! Díky, jsi skvělej.
Nápodobně, kámo.
Už aby to bylo. Za jak dlouho to bude?
Odlet za 30, 15 minut?
- Pokusím se. - Jo.
- Jen vydrž. Vydrž. - Dobře.
To byl vážně úlet. Proč takhle sprintovat?
Jo, je to zvláštní.
Austine, vy se s ní přátelíte, že?
Ne, ani ne.
Měli jste čistě pracovní vztah, že jo?
Jo, od devíti do pěti. Čistě pracovní.
Jednou v klubu Eunice řekla, že nemá hlad.
Pak jsem ji viděla jíst.
Na to nikdy nezapomenu. Podivínka.
Dobře, nedovolme, aby nám Eunice zkazila tuto večeři.
Prosím, dejte se do jídla.
Můžu dostat velkou misku rýže a hodně kávy?
Hodně kávy.
Austine, musíte všechno ochutnat.
Náš šéfkuchař je nejlepší v Koreji.
Je jasné, že neříkají pravdu.
Můj manžel má radost, že jste tady.
Nekaz to. Náš plán pořád funguje.
Jo. Dobře.
Na zdraví.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na zdraví.
Lindsay, slyšela jsem, že Ava a Ashley jsou tu díky vám.
Děkujeme, že jste Trochosu přivedla tolik zákazníků.
To je od vás moc milé,
ale ve skutečnosti všechny ty balíčky prodala Ashley.
Jen je skromná.
Lindsay k tomu přesvědčila snad půlku klubu.
Prosím vás. Je to zásluha obou.
Paní předsedkyně, obě by měly být tvářemi Trochosu.
Máte tu někde záchod?
Ten nikam nepůjde.
Drahá, jestli si byli s Eunice blízcí, měli bychom ho znovu prohledat.
Koukej se uklidnit.
Pane doktore, já ten mobil nemám.
Eunice ho nechala v Montecitu.
Můžeme tam někoho poslat, aby ho našel a poslal poštou.
Mobil je mi ukradený. Koupím si nový.
Jestli Eunice měla ten mobil pořád u sebe,
tak jsme ale úplně v prdeli.
Zmlkni a radši jez.
Teď snad každej týden vyjde novej iPhone.
Je to fakt hrůza. Kéž by toho nechali.
Abyste věděla, u tohoto stolu večeřeli i Steve Jobs a Sean Penn.
Sean Penn?
No teda.
Vypadá to, že JB selhal.
Jo.
Jo, právě teď je u mě doma.
Já vím, ale nemůžete ho předvolat k výslechu nebo tak něco?
To já jsem vám přeposlal ty podezřelé faktury.
Nevím, kdo je poslal, ale Josh píchal s tou holkou od nápojů
a já si myslím, že ho práskla.
Jo.
Hele, prostě to není správný.
Vždyť on okrádá klub.
Po všem, co jsme pro něj udělali.
Osobně městu zaplatím, kolik bude třeba, abyste ho zastavili.
Jo.
Jo, bylo by fajn, kdybyste přijeli.
Třeba s vámi pojede na stanici.
Dobře, zkusím ho zdržet.
Dobře, díky, šerife.
Hned jsem u tebe, jo? Mám jeho granule a pamlsky.
Musí jíst pomalu, jinak se pozvrací.
Tohle je šílenost. Přijedu k tobě a povíš mi, co se děje.
- Ne. - Joshi.
Ne, to je dobrý. Já přijedu k vám, dobře?
Už tak mi pomáháš tím, že se o něj postaráš.
Je mi jasný, že je něco vážně špatně.
Nic se neděje, jen náhlá služebka.
Volali mi kvůli podvodným fakturám na mámino jméno.
- Jsi v průšvihu? - Ne, to je…
To je na dlouhý vysvětlování.
Hele, já to ani nechci vědět.
Ať jde o cokoli, zavolej strejdovi Luisovi a hned odleť do Havany.
Má ten volnej pokoj. Můžeš zůstat, jak dlouho je třeba.
Já…
Jo.
Slib mi, že odletíš. Tam budeš v bezpečí, ano?
Tady máte mobily.
Ráno vás auto odveze na kliniku.
- Už se těším. - Prospěte se.
Ochranka tu zůstane a zajistí maximální bezpečnost.
Děkujeme.
Jsme v prdeli, Lindsay. V prdeli.
Park to praní peněz hodí na nás.
JB mě chtěl zabít a prodat to jako sebevraždu.
Policajti mají faktury. Ti nepomůžou.
Nemůžeme nikomu věřit, jasný?
Hned letím za tebou.
Zůstaň, kde jsi. Park nesmí nic tušit.
Hlavně ať se ti nic nestane. Opatruj se. Miluju tě.
Toto je schránka Joshe Mart…
Avo.
Jsi tam? Avo?
Jo?
Panebože, Avo, potřebuju pomoc. Jsme ve vážným nebezpečí.
Park využívá klub k ututlání smrti na manželově klinice.
- No teda. - Jo.
To je vážně hrůza.
Ale nějak nevím, jak bych mohla pomoct, tak laskavě přestaň klepat.
Ne, Avo, my…
Au! Avo!
Avo, co je to s tebou?
Věděla jsi, že Josh krade?
Věděla jsi to celou dobu?
Nelži, Troy právě volal. Ví to celý klub.
Dobře.
No tak jsme se nechali unést, asi tak na den, ale pak jsme přestali.
Park to celý jenom strašně zveličuje, aby to praní peněz mohla přišít nám.
Zavoláš prosím Troyovi, ať zburcuje členy?
Fakt se potřebuju vyspat. Zítra mám velký den.
Avo.
Prosím tě. Opravdu potřebujeme pomoc.
Zavoláš Troyovi? Udělej to pro kámošku.
Vem si, co všechno pro vás Josh udělal.
Vždyť musel. Je to jeho práce.
To jako myslíš vážně?
Promiň.
Dnešek mě naprosto emocionálně vyždímal.
Radši se do toho nechci plést.
- Avo… - Dobrou noc.
Ne…
Zítra asi pojedu na kliniku jiným autem.
Au!
S RADOSTÍ VÁM OZNAMUJI, ŽE JSME NALEZLI ŽIVOTASCHOPNÉ EMBRYO.
Prostě to nejde.
Zkus si dřepnout na prkýnko.
Ale sníst ji bylo vážně chytrý.
Nemluv na mě. Jen to zhoršuješ.
Jen se snažím pomoct.
Aspoň jsem to správně odhadla.
- Že ti Korejci něco chystají. - Ty vole!
Vidím ji. Už tu flashku vidím.
Super.
Pomohlo to dřepění?
Eunice, to jsem já.
Mám tu flashku. Zavolej mi a řekni, kam mám jít.
Snad jsi v bezpečí.
Ještěže sis nedal tolik dezertů jako já.
Nemůžu tomu všemu uvěřit.
Jasně, slýcháme o tom a podobný věci se stávají,
ale stejně nemůžu uvěřit, že se to fakt děje.
Chápeš?
Promiň mi ten můj výbuch.
Fakt jsem myslela, že mě podvádíš.
A vím, že to dělám pořád, ale polepším se.
Stáhla jsem si meditační apku…
Už tě nemiluju.
Přísahám, že jsem tě nikdy nepodvedl,
ale posledních pár měsíců
mi ve všem otevřelo oči.
Teď se nám dařilo líp a líp.
Ash, tam v nemocnici jsi mi prohledala mobil a lhala o tom.
Zabila jsi šéfovi psa a lhala o tom.
Ani nechci vědět, co dalšího jsi mi zatajila.
No, budeme mít dítě, takže…
Promiň, že budeš mít dítě s někým, koho tak nenávidíš.
- Panebože. - Jo.
Budeme rodiče?
Pokud chceme.
Máme životaschopný embryo.
- Neber to. - Musím.
Musím vědět, že je v bezpečí.
- Ne, nemusíš. - Jo, musím.
Jsem do Eunice zamilovanej.
Cože?
Ne, jenom si to myslíš.
Ale na to, abys to věděl, je ještě moc brzy.
Hele, moje vady už aspoň znáš a já znám tvoje, chápeš?
Jak víš, že její vady jsou o tolik lepší?
Jak víš, že se s ní nebudeš motat v tom samým kruhu?
Poslouchej mě.
Máme něco, co Park opravdu chce.
A když jí to dodáme,
můžeme mít, cokoliv si budeme přát.
Zavři teď na chvíli oči
a představ si nás za deset let
s naším dokonalým dítětem.
Má tvůj úsměv.
A moje oči.
A je ohromně rozkošnej.
A máme vlastní dům s vlastní zahradou
a ty ho můžeš učit házet míčem.
A já vám v neděli před zápasem budu vařit sloppy joes.
Austine,
teď už víme, jak svět funguje.
Víme, jak je to v něm těžký.
Má můj úsměv?
Jo!
A tvůj smysl pro humor
a tvoje laskavý srdce.
A mohl by se narodit za devět měsíců, když to Park odneseme.
Ale když ne, tak kdo ví?
Viděli jsme to na vlastní oči.
Má všechny peníze na světě. Může nás pohřbít.
Takže uděláme správnou věc, ale co za to?
Nemohl bys…
Nemůžeš se na to vyspat?
Prosím.
Když to ráno uvidíš pořád stejně, půjdeme rovnou na policii.
Slibuju.
Dobře.
Vyspím se na to.
Dovolali jste se Lindsay. Zanechte mi vzkaz.
Lindsay, právě jsem přistál.
Jedu přímo za tebou, jo?
Jedu rovnou do hotelu.
Prosím, zavolej mi, jakmile to uslyšíš.
Miluju tě. Ahoj.
Hej!
Zdravím. Máte volno, jo? Dobře.
Ne! Počkejte!
Kde to je, Ash?
Cos provedla?
Co je?
Stalo se něco?
Dal jsem tu flashku sem. Kde je?
Nevím. Já… Ani jsem se k ní nepřiblížila.
Nikdo jinej tady nebyl. Hned mi ji dej.
Austine.
Přísahám na naše dítě, že nevím, kde je.
Celou noc jsem spala. Ten časovej posun je děs.
Do hajzlu.
Možná se sem někdo vplížil.
Kdysi jsem přespávala v motelu a uklízečka jen tak vešla dovnitř.
Austine.
Je to strašně mocná žena.
Nenechá se jen tak porazit.
Tak co budeme dělat?
Moc toho nezmůžeme.
Můžeme se poptat tady v hotelu,
ale kdo ví, třeba je taky podplatila.
Můžeme jen předstírat, že je všechno v pořádku,
a dostat se domů celí.
Haló?
Dobré ráno.
Předsedkyně vzkazuje, že dole čeká ta nejlepší ochranka
a odveze vás na kliniku Trochos.
Mám doma pod mulčem zakopanou mrtvolu Korejce.
To jsme asi nikdo neplánovali, že?
Máme společný problém. Tak prostě spolupracujme, ano?
Pane Martíne.
Vaše zločiny jsou velmi závažné. Žádná dohoda nebude.
Ne, vždycky se dá dohodnout.
Vždycky se dá dohodnout.
Potřebujete klub k ututlání té smrti v Trochosu.
Já ten klub vedu.
Myslíte si, že až se mě zbavíte, všechno půjde hladce?
Bude co dotahovat.
Při práci s lidmi, třeba té mojí, je pořád co dotahovat.
Tak si ode mě nechte pomoct. Dotáhnu to s vámi.
Tu smrt způsobil politováníhodný předchozí stav,
což se u těchto zákroků občas stává.
Proto pacienti před operací podepisují informovaný souhlas.
Ach jo, zase protesty.
Tyhle protesty vždycky způsobí zácpy.
- Proto jsem navrhoval delší trasu. - Však já vím.
Jen se na ty pitomce podívejte.
Vážně si myslí, že tímhle něco změní?
Stejně je všechno řízené shora.
Ale je nutné zachovat iluzi demokracie.
To já vím. Copak to někdo neví?
Vím to, ale stejně mě to štve.
Počkat. Není to Hae-mi? Hae-mi?
Kde?
Tamhle! Je to Hae-mi!
Co tam dělá? Neměla by být v práci?
To není ona.
Ale je. Podívejte se na ty dudy.
Ty jsem jí udělal já.
Poznám je na kilometry daleko.
Já se v tomhle nevyznám.
Ten hajzl! Chce zdrhnout!
Není vám nic?
Ty hajzle!
Pěst! Dej mi pěstí!
- Pěst! - Pěst?
Vážně potřebuju mobil.
Chci doktorovi ukázat fotky.
- Je mi líto. - Co vám na tom tak vadí?
K vyhledání fotek můžete použít náš počítač.
Mobily jsou tu zakázané.
Můžete mi ten mobil prostě dát? Sakra!
Až se kamarádka převlékne, udělejte si pohodlí.
Mockrát děkujeme.
Ona už je prostě taková.
A ty fotky na jejím mobilu na internetu nejsou.
Jsou z bonusů v Blu-ray verzi Hunger Games: Síla vzdoru 1. část.
Kdo by nechtěl vypadat jako Jennifer Lawrence?
Dejte si kávu. Máte tu i cukr a smetanu s mlékem.
Hned jsem zpátky.
Díky.
Dobrý den. Následujte mě prosím do vašeho pokoje.
Zlobíš se na mě?
Co? Cože?
Na tu flashku jsem nesáhla.
Já vím.
Jen bych chtěl domů.
Okno v šatně nejde otevřít.
Ty ses nepřevlíkla.
Ne, nepřevlíkla, ty krávo blbá.
Nejdeme přece doopravdy na operaci.
Musíme sakra najít cestu ven.
- Nedělejme tady vlny. - Čím to, že jsi tak klidná?
Co to s vámi dvěma je?
Nic. Musíme prostě být nenápadní a dělat, na co jsme se přihlásili.
Co to sakra meleš? Všude tu postávají chlapi s pistolemi.
Jsou tu, aby nás chránili. Austine, pomoz mi trochu.
Austine.
Hej.
No prostě…
V prvním manželství jste jeden do druhého zamilovaní,
ale časem vám začne víc záležet na tom, abyste si užívali života.
Proto v druhém manželství
nejde o to být zamilovaný do partnera,
ale zamilovat si život po jeho boku.
Předsedkyně Park mi tohle řekla na našem prvním rande.
A tehdy jsem si pomyslel, že má možná pravdu.
Ale teď už vím,
že je to pohled člověka zaslepeného privilegii, který nic neví.
Pro tyhle lidi je život… prostě…
velkorysý, příjemný a zdvořilý milenec.
Jo, takhle oni život vnímají.
Ale to není pravá tvář života.
Ta se skrývá za maskou peněz a moci.
Ale když tu masku sundáte,
jeho pohled je tak studený, že snad nemůže být studenější.
Sakra, vždyť čeká jen na váš pád.
Jenže…
život tu svou pravou tvář nakonec vždycky ukáže.
Platí to pro miliardáře i pro všechny ostatní.
A co pak? No vážně.
Jestli si mě vzala z lásky k životu, ne z lásky ke mně,
co až se život obrátí proti ní?
Co myslíte, že byste udělali vy?
Co byste dělali?
Já nevím. Vážně nevím.
Možná je zrovna tohle ta pravá životní zkouška, co myslíte?
Jako bych byl zkoušený.
Když s nimi zůstaneme, nejsme skutečně milovaní.
Ale stejně s nimi zůstat musíme.
A to je samo o sobě zkouška. Tak to myslím.
Až zjistí, že mobil zmizel,
je jen otázka času, kdy se obrátí proti mně.
Takže ji v tom předběhnu a začnu spolupracovat s úřady.
Abych dostal nižší trest. To se snažím říct, chápete?
Dobře, určitě řekl „studená“ a vím, že řekl „manželka“.
A myslím, že i „polévka“.
Možná předsedkyně připravuje nějaké korejské gazpacho.
Aha, jasně.
Mluví o večeři. Řekl bys mu, že…
Nemáme žádná stravovací omezení.
- Já ne… - Ne.
Jídlo. Večeře. Sníme všechno.
Bože můj, to mě poser.
Teda…
Z vašich reakcí to vypadá, že mluvíte plynně korejsky.
Fajn, tak poslouchejte.
Mluvím o policii.
Jo? Police.
- Řekl „policie“. - Jo!
Policie.
Říkám, že zatkneme předsedkyni Park. Zatknout.
- Policie co? - Jak je „zatknout“ anglicky?
Zatknout… Jsem policie.
Zas říká „policie“.
Zatkneme předsedkyni Park. Zatknout.
Policie! Aha! Zatknout!
- Zatknout! - Pomáhá zatknout… Park!
- Zatknout Park. - Ano!
Spolupracuje s policií. Díkybohu.
Panebože.
Drahá!
Do prdele.
Panebože!
Zdrhej!
Pozor!
Sakra!
Do prdele!
Tak jo.
- Avo! - Avo!
Avo, prober se! Avo! Avo, prober se!
Dělej!
Panebože!
Musíme pryč!
Když vás předsedkyně chytí, bude vás vyslýchat až do padnutí…
Dost! Na ostatní nestřílejte!
Předsedkyně je chce živé!
Austine!
Proboha! Jsi v pořádku?
Rychle!
Musíme ty chlapy rozptýlit tak, abychom to stihli oběhnout.
To nedáme. Míří přímo k nám.
Sledujte.
Já nic sledovat nebudu. Co to děláš?
Hodím to za ně, oni se ohlédnou a my utečeme.
Bum, hotovo.
- Určitě dohodíš až tam? - Jasně.
Ne že bych ti nevěřila, ale když to nedohodíš, tak nás zabijou.
Jeden říkal, že umřít nesmíme. Chce nás živé.
Fakt jo? Tvojí korejštině nevěřím ani za mák.
Musí to jít i jinudy.
Seru na to.
Teď!
Lindsay! Hej!
Lindsay! To jsem já!
Panebože! Lindsay!
Hej! Lindsay!
Do prdele.
Můj druhý manžel vždycky říkal:
„Láska znamená stavět druhého před sebe.“
Ale jakmile se člověk narodí, křičí po mámině mléku.
Je mu jedno, jak se máma cítí. Stará se jen sám o sebe.
Lindsay!
Možná párkrát upřednostní druhé.
Ale jen když je to snadné.
Vesmír není takhle nastavený.
Naštěstí jsme přežili miliardy let
od mrňavé buňky přes bakterii po opici,
protože se staráme jen sami o sebe.
Proto kapitalismus funguje.
Je to systém přírody.
Systém našeho já.
Láska žije v tomhle systému.
Všechny vztahy existují v tomhle systému.
Všechny jsou stejné.
Další způsob, jak sloužíme sami sobě.
Nic víc jsem pro doktora Kima neznamenala.
A on pro mě také nic víc neznamenal.
Proto teď nepláču.
A proto mi nikdo z vás nedělá starost.
Hlídejte je tu, dokud se nerozhodnu, co s nimi udělám.
Když to Park hodí na nás čtyři, vinu si rozdělíme a propustí nás dřív.
Dá se čekat, že to ty děcka určitě hodí na nás, ne?
V tom případě nás zavřou na dýl a je naopak vůbec.
Takže podle téhle logiky bychom měli všechno svést na ně, ne?
Co se stane pak?
Pak by to bylo slovo proti slovu, nebo…
Nebo nevím. Možná půjde o to, koho Park víc podpoří.
Nebo… Já nevím. Netuším.
Jo, nevím. Nevíme.
Nevíme.
- Pojď si sednout. - Cože?
Nechceš se mnou prostě posedět?
Vždyť musíme vymyslet plán.
Třeba můžeme prostě posedět a nevědět společně.
Jo.
Já vím.
Tím svým pokusem o útěk jsi nás ale fakt podělal.
Jo, to teda jo.
Měl jsem letět na Kubu.
Nenávidíš svou rodinu.
Ty nenávidíš mou rodinu.
To oni nemají rádi mě.
Budeš se mi smát, ale v jednom podcastu jsem slyšel,
že průměrnej člověk má jen 960 měsíců života.
- Cože? - Jo.
- Devět set šedesát? - Jo, není to šílený?
Devět set šedesát.
No, my jsme ho nepromarnili.
Ne.
Nepromarnili.
Poslyš, řekl bych, že máš pravdu.
Myslím, že nás ty děcka zkusí potopit.
A my musíme udělat totéž. Musíme se chránit.
Jo.
Jo. To je podle mě správná volba.
Až sem zase přijde strážce,
požádám ho o schůzku s Park.
Jo.
Přál bych si tě vidět.
Jo.
Já taky.
Neslyším, co říkají.
Ale určitě něco chystají.
Určitě nás hodí přes palubu.
Musíme jednat jako první.
- Slyšel jsi mě? - Jo.
Tak jo, vzchop se. Nemůžeme to vzdát.
Můžeme vylézt stropem ven.
Nevím, kam se dostaneme, ale je to aspoň něco.
Bez té flashky ale nemůžeme nic dělat.
A ty nevíš, kde je, že ne?
Můžeme se k ní přestat vracet?
Dobře.
Vím, že mě teď máš za děsnou mrchu a že jsem se podle tebe změnila.
A dobře, možná fakt změnila.
Ale… lidi se přece mění.
Je mi líto, ale je to tak.
Chápeš, dospívají a dělají chyby.
A přece není ta nejhorší věc na světě
chybovat při snaze udržet si milovanýho člověka.
Já se tě budu držet navždycky, Austine.
Fakt. Nikdy se tě nevzdám.
Vždyť mě vlastně nemiluješ.
Cože?
Miluju tě víc než cokoliv.
To si jen myslíš.
Ale máš jenom trauma z opuštění.
Ne, nemám.
Dívej se na mě, když se bavíme.
Ke všemu, co děláš, tě pohání fakt,
že se tvoji rodiče rozvedli, když jsi byla malá,
a pak začali úplně nový životy bez tebe.
To… není pravda.
A chceš jediný. Aby tě někdo stavěl na první místo.
Kdokoliv.
Neodsuzuju tě.
Každej máme svoje.
Všichni se chováme tak, jak se chováme, kvůli něčemu z minulosti.
Ale ty mě nechceš, Ash.
Jen nechceš, abych tě opustil.
Mrzí mě to.
Ale je konec.
Ne! Počkejte!
Dobrý den.
Předsedkyně. Já. Schůzka.
Setkání. Park. Já. Spolu.
Mluv normálně, nebo tě zmlátím.
Aha. Omlouvám se. Rád bych se sešel s paní předsedkyní.
Jo, sakra, to mi došlo.
Chci se ke všemu přiznat. Je to moje vina.
- Hodně vám to ulehčím. - Co to děláš?
- Potřebuju jen, aby mi zaručila… - Joshi!
…že obviní jen mě a že zajistí Lindsayinu bezpečnost.
Ne! Joshi, co to děláš? Joshi!
- Dobře. - Ne, přestaň!
Joshi, co to děláš?
Joshi!
Ne! Joshi!
Joshi?
Joshi!
Vždycky tě budu milovat, Austine.
Ashley.
Promiň.
Taxi!
Sakra, Korejec.
- Na policii, pane. Rychle. - Na stanici?
Můžu si půjčit váš mobil? Haendeupon? Je to naléhavé.
Jo, tady máte.
Díky moc.
Haló?
- Eunice. - Austine!
Mám tu flashku a mířím na policejní stanici.
Panebože, díky moc. Řeknu to detektivům.
Rozešel jsem se s Ashley.
Aha.
Dobře.
Obvolám úřady, se kterými spolupracuju,
a řeknu jim tu dobrou zprávu.
Dobře.
Miluju tě.
Napiš, na kterou stanici jedeš, a já je tam pošlu čekat.
Dobře.
Miluju tě.
Taky tě miluju. Musím končit.
Pane, chci jet na jinou adresu.
POLICEJNÍ ZÁTARAS
Joshi!
Mrzí mě to.
To bude dobrý.
Zvládneš to?
Jo.
Počkám na tebe.
Ne.
Miluju tě.
- Miluju tě. - Miluju tě. Opatruj se.
O OSM LET POZDĚJI
To je ale fantastická účast!
Je neuvěřitelné, jak se naše komunita úžasně semkla.
Když chcete jít rychle, prý musíte jít sami.
Když chcete dojít daleko, tak jděte spolu.
Ráda bych poděkovala našim štědrým sponzorům,
Klenotnictví Montecito a firmě Lewis a Lewis.
Pane Youngu, odpočívejte v pokoji. Chybíte nám.
Děkuji našim štědrým členům, našemu úžasnému personálu
a samozřejmě naší včelí královně, předsedkyni Park,
která nemohla dorazit, ale pozdravuje vás.
Máme ji rádi.
Víte, v jistých ohledech jsme jako ty včely, které zachraňujeme.
Všichni spolupracujeme ve službách něčeho většího.
A já jsem strašně vděčná, že vám všem můžu sloužit
jako generální manažerka klubu Monte Vista Point.
Což by samozřejmě nebylo možné
bez mého úžasného manžela, který má teď plné ruce práce.
Pozdrav, Ashtone.
Ahoj!
Tý jo.
Ash, vmáčkla bys nás zítra v 10 na druhou devítku?
Jasně.
Dáme zase dvojité rande.
- Jo. - Minule to bylo kouzelný.
Jo, o víkendu jsme doma, že jo, lásko?
Jo, zamluvím stůl v Lucky’s.
- Už se těším. - Tak jo.
Jste prostě nejlepší. Fakt.
- Díky. - Dobře dojeďte.
Fakt ty dva miluju.
Můžeš mu dneska číst ty?
Mám toho strašně moc.
Co je?
Nic.
Čau, kámo, máš se? Všechno v pohodě?
Bezva, nad přítomnost není, brácho.
Jak je, chlapi?
Damone, hlavu vzhůru.
- Jak je? - Čau.
Papito, mám tvoje Lucky Strikes.
Vím, že to trvalo. Díky za trpělivost.
Gushers pro mýho kámoše Wendella.
Gave,
tohle se shání fakt těžko.
Je to jen na nehty, že?
- Jen nehty. - Jo.
Dobře.
- Díky. - Já děkuju.
Poslyš, můj kámoš konečně o Lindsay něco zjistil.
- Jo? - Jo.
Měl jsi pravdu. Fakt se přestěhovala.
Jo, přestěhovala se na venkov.
Vlastně právě v době, kdy začala míň volat.
Jo.
Jo, to dává smysl.
Nevím, jestli to chceš slyšet,
ale znovu se vdala.
A vím, že tě odsud brzy pustí.
Takže chceš její adresu, nebo…
Ne.
Ne, v pohodě.
Jsem v pohodě.
Díky.
Jak je? Všichni v pořádku?
Uplynulo osm let od skandálu, který otřásl kalifornským Montecitem.
Jednoho jarního rána
členové klubu Monte Vista Point vyslechli novinu,
že jejich milovaný generální manažer Joshua Martín
zpronevěřoval a pral peníze,
aby pomohl doktoru Kimovi zakrýt smrt pacientky
na jihokorejské klinice Trochos,
kde byl Kim nalezen mrtvý, poté co spáchal sebevraždu.
Elaine Percivalová nyní přináší exkluzivní rozhovor s panem Martínem.
Joshi, jaké to je být zase volný?
Na co dnes myslíte?
No, je to docela fajn pocit.
Měl jsem spoustu času na přemýšlení.
A udělal jsem spoustu chyb. Ublížil jsem řadě lidí.
A můj život se rozhodně nevyvinul tak, jak jsem čekal.
Ale teď se těším na další kapitolu.
A hlavně jsem moc rád, že jsou všichni moji milovaní šťastní.
- Táta udělal párky v těstíčku! - Mňam!
Promiň, je nadšená. Nespěchej.
Nic se nestalo. Honem se osprchuju a hned jsem tam.
- Mám vás ráda. - A já tebe.
Mám tě rád. Tak pojď.
Pamatuješ, co jsem vždycky říkala?
Nikdy jsem nechtěla skončit jako moje matka,
stará a plná lítosti.
No, přes veškerou snahu
jsem teď stará
a plná lítosti.
Ani všemi penězi světa nemůžeš uplatit
plynutí času a střídání ročních období.
Tenhle ohromný, a dokonce krásný koloběh života
můžeme jenom s radostí přijmout.
Pracháči jsou fakt nechutní.
Jo.
Když půjdu rozházet mulč, potěší tě to?
- Hned jdu rozházet mulč. - Bože, chováš se jako malej.
Musí být moc fajn sedět si v té britské věži.
Miluju tvou tvář.
Miluju tě.
Překlad titulků: Růžena Svobodová