For helvede. Hvordan staver man til "underslæb" på engelsk?
"Hvis du læser dette, har jeg fjernet et problem fra verden.
I undrer jer måske over, hvorfor jeg tog mit eget liv.
Jeg tilstår, at jeg har stjålet penge
fra Monte Vista Point ved hjælp af falske fakturaer.
På grund af min ekskone, Lindsay Crane, som var hjernen bag dette,
har jeg ikke kunnet stå frem.
Hun manipulerede medlemmerne til at tilmelde sig Trochos-behandlinger
og hævede prisen, så vi kunne begå underslæbet.
Hvis jeg var modigere, havde jeg sagt hende imod.
Men desværre har jeg manglet rygrad hele mit liv.
Josh."
Jeg har ikke gjort det ofte, men det tager hårdt på en.
Jeg kan ikke spise.
Jeg sover dårligt.
Jeg bruger dagene på at observere,
og jeg kan hurtigt se, hvem der har hjertet på rette sted.
Det er meget trist at forkorte sådan et liv.
Men jeg er lettet over, at jeg ikke vil have det sådan med dig.
SÅDAN BLIVER DET, OG DU VIL ADLYDE
I får jeres telefoner efter middagen.
Forkvinden vil byde jer velkommen.
Hun venter på os i gårdhaven med dr. Kim.
Det er VIP, ikke?
Jeg har altid villet se et koreansk selskab.
-Åh gud. Er du okay? -Av.
Det gjorde ondt.
Åh nej, stakkel. Det så ud til at gøre ondt.
Jeg har nok.
Hvad fanden er der galt med Eunice?
Hej, makker. Hvordan går det?
Er du okay?
Det er sent.
Ja, jeg ved det. Undskyld.
Jeg…
Har du et øjeblik?
Der er han jo.
Fedt.
-Skål. -Skål.
Ved du, hvad jeg tænkte?
Måske skulle vi tage privatflyet til Seoul?
Du kunne overraske Ava og få lidt ekstra point.
Ja?
En hurtig 14-timers tur for at score nogle point hos konen?
Kom nu. Vi tager spontane ture hele tiden, ikke?
DE TAGER MIN TELEFON. SVAR NU.
Er alt okay?
Ja.
Ja. Jeg er bare…
Jeg er bare lidt urolig efter skilsmissen.
-Okay. -Ja.
Og ved du hvad?
Okay.
Mellem os to…
Jeg tror, Lindsay møder en ny fyr i Korea.
Ja. Jeg burde give slip.
Men jeg vil være sikker, og hvis du kan gøre mig den tjeneste,
skylder jeg dig en, mi amigo.
Jeg laver et par opkald og får privatflyet klar.
Ja! Tak. Jeg sætter pris på dig.
I lige måde.
Jeg kan ikke vente. Hvor lang tid?
Letter vi om 30, 15?
-Jeg prøver. -Okay.
-Bare vent lidt. -Okay.
Så mærkeligt. Hvem løber sådan?
Ja, det var underligt.
Austin, I to var tætte, ikke?
Nej, ikke rigtigt.
I havde et professionelt forhold, ikke?
Ja, fra ni til fem. Professionelt.
En gang sagde Eunice, at hun ikke var sulten.
Så så jeg hende spise.
Det glemmer jeg aldrig. Mærkelig pige.
Okay. Lad os ikke lade Eunice ødelægge denne middag.
Spis, alle sammen.
Kan jeg få en stor skål ris og en masse kaffe?
En masse kaffe.
Austin, du skal prøve det hele.
Det er den bedste kok i Korea.
Det er tydeligt, at de ikke fortæller sandheden.
Min mand er så glad for, at I er her.
-Gør det ikke værre. Vores plan virker. -Ja. Okay.
Skål.
-Skål. -Skål.
Skål.
Lindsay, jeg hørte, at du fik Ava og Ashley hertil.
Tak, fordi du skaffer så mange kunder til Trochos.
Det er pænt af dig,
men det var faktisk Ashley, der solgte alle pakkerne.
Hun er bare beskeden.
Lindsay overbeviste halvdelen af klubben til at tilmelde sig.
Hold nu op. Det var jer begge.
Forkvinde, de burde være Trochos' ansigter udadtil.
Er der et toilet?
Han bliver her.
Hvis han var tæt på Eunice, bør vi visitere ham igen.
Du skal slappe lidt af.
Jeg har ikke telefonen.
Eunice efterlod den i Montecito.
Vi kan få nogen til at finde den og sende den.
Jeg er ligeglad med telefonen. Jeg kan købe en ny.
Hvis Eunice stadig havde telefonen på sig, er vi færdige.
Hold kæft, og spis din mad.
Der kommer en ny iPhone hver uge. Jeg hader det. Stop det nu.
Steve Jobs og Sean Penn har spist middag ved dette bord.
Sean Penn?
Wow.
JB har fejlet.
Ja.
Ja, han er i mit hus lige nu.
Nej, jeg ved det, men kan I ikke hente ham og afhøre ham?
Det var mig, der sendte jer de suspekte fakturaer.
Jeg ved ikke, hvem der sendte dem, men Josh knaldede hende pigen,
og jeg tror, hun sladrede.
Ja.
Hør her. Det er bare ikke i orden.
Han stjæler fra klubben.
Efter alt, vi har gjort for ham.
Jeg betaler personligt, hvad det end koster at stoppe ham.
Ja.
Ja, kom her forbi. Måske vil han tage med dig på stationen.
Okay, jeg prøver at trække tiden ud. Tak, betjent.
Jeg kommer snart. Jeg har hans hundemad og godbidder.
Bare sørg for, at han spiser langsomt.
Det er skørt. Jeg kommer over, og så fortæller du, hvad der foregår.
-Nej. -Josh.
Nej. Det er okay. Jeg kommer til dig, okay?
Du gør mig en stor tjeneste ved at passe ham.
Jeg kan mærke, at noget er helt galt.
Det er bare en hurtig arbejdsrejse.
Jeg fik et opkald om svindel med fakturaer i mors navn.
-Er du i problemer? -Nej, det…
Det er for meget at forklare nu.
Jeg vil ikke engang vide det.
Men uanset hvad så ring til onkel Luis,
og tag et fly til Havana med det samme.
Han har et ekstra værelse. Du kan bo der.
Jeg…
Ja.
Lov mig, at du tager afsted. Du er i sikkerhed der, okay?
Her er jeres telefoner.
Bilen kører jer til klinikken i morgen.
-Jeg glæder mig. -Få noget søvn.
Vi har vagter her for jeres sikkerhed.
-Godnat. -Tak.
Vi er på skideren, Lindsay. Park giver os skylden for hvidvasken.
JB prøvede at dræbe mig og få det til at ligne selvmord.
Politiet har fakturaerne. Vi kan ikke gå til dem.
Vi kan ikke stole på nogen. Jeg flyver over til dig nu.
Bliv der. Park må ikke vide, du ved det.
Pas godt på dig selv, Linds. Jeg elsker dig.
Du har ringet til Joshua Mart…
Ava.
Er du der? Ava?
Ja?
Åh gud, Ava. Jeg har brug for din hjælp. Jeg tror, vi er i fare.
Park har brugt klubben til at dække over et dødsfald på sin mands klinik.
-Wow. -Ja.
Det er ærgerligt.
Men jeg ved ikke, hvad jeg kan gøre for at hjælpe,
så hold op med at banke…
Nej, Ava, vi…
Av! Ava!
Ava, hvad er der galt med dig?
Vidste du, at Josh stjal?
Vidste du det hele tiden?
Jeg talte med Troy. Hele klubben ved det.
Okay.
Vi havde dårlig dømmekraft én dag, og så stoppede vi.
Park overdriver det for at give os skylden for hvidvaskningen.
Vil du ringe til Troy og bede ham samle medlemmerne?
Jeg skal i seng. Jeg har en stor dag i morgen.
Ava.
Kom nu. Vi har virkelig brug for din hjælp.
Kan du ringe til Troy? Gør mig en tjeneste.
Tænk på alt det, Josh har gjort for jer.
Det var han nødt til. Det er hans job.
-Er du seriøs? -Beklager.
Dagen har drænet mig følelsesmæssigt, så jeg vil helst ikke involveres.
-Ava… -Hav en god aften.
Nej…
Jeg tager en anden bil til klinikken i morgen.
Av!
GODT NYT! LEVEDYGTIGT EMBRYO FUNDET
Det sker ikke.
Prøv at sidde på hug med fødderne på sædet.
Det var ret smart at spise den.
Ti stille. Du gør det værre.
Jeg prøver bare at hjælpe.
Jeg havde da ret.
-Koreanerne havde gang i noget. -Pis.
Jeg ser den. Jeg ser USB'en.
Flot. Var det ved at sidde på hug?
Hej, Eunice. Det er mig.
Jeg har USB'en. Sig, hvor jeg skal hen. Jeg håber, du er i sikkerhed.
Godt, du ikke fik alle de desserter.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg ved, vi hører om det, og at disse ting sker,
men jeg kan ikke tro, at det rent faktisk sker.
Forstår du?
Undskyld, jeg overreagerede.
Jeg troede virkelig, du var utro.
Jeg bliver ved med det, og jeg vil forbedre mig.
-Jeg har en meditationsapp, og… -Jeg elsker dig ikke mere.
Jeg sværger, jeg aldrig har været dig utro,
men de sidste par måneder har givet mig et nyt perspektiv.
Vi har da fået det bedre.
Ash, du gik gennem min telefon på hospitalet og løj om det.
Du dræbte vores chefs hund og løj om det.
Jeg vil ikke vide, hvad du ellers har skjult.
Vi skal have et barn, så…
Jeg beklager, at du skal have et barn med en, du hader.
-Åh gud. -Ja.
Skal vi være forældre?
Hvis vi vil.
Vi har et levedygtigt embryo.
-Tag den ikke. -Jeg skal vide, hun er i sikkerhed.
-Nej, du skal ej. -Jo, jeg skal.
Jeg er forelsket i Eunice.
Hvad? Nej, du tror, du er.
Men det er for tidligt at vide.
Du kender mine fejl, og jeg kender dine, okay?
Hvordan ved du, at hendes fejl er bedre?
Hvordan ved du, at du ikke gentager det samme med hende?
Hør her.
Vi har noget, som Park vil have.
Hvis vi leverer det, kan vi få alt, vi ønsker os.
Luk øjnene et øjeblik,
og forestil dig os om ti år med vores eget perfekte lille barn.
Han har dit smil.
Og mine øjne.
Og han er så sød.
Og vi har vores eget sted med vores egen have,
og du kan lære ham at kaste en bold.
Og jeg laver sandwich om søndagen før kampene.
Austin,
vi ved, hvordan verden fungerer nu.
Vi ved, hvor svært det er.
Har han mit smil?
Ja!
Og din humor og dit gode hjerte.
Og han kan være her om ni måneder, hvis vi giver den til Park.
Men hvis vi ikke gør, hvad så?
Vi har set det med vores egne øjne.
Hun har uendelige penge. Hun kan begrave os.
Og hvorfor har vi så gjort det rigtige?
Vil du ikke nok sove på det?
Kom nu.
Hvis du stadig føler for det i morgen, går vi til politiet.
Jeg lover det.
Okay.
Jeg sover på det.
Du har ringet til Lindsay. Indtal en besked.
Lindsay, jeg er lige landet.
Jeg er på vej til dig nu.
Jeg tager til dit hotel.
Ring, så snart du hører det her.
Jeg elsker dig. Vi ses.
Hey!
Hej. Er du ledig? Okay.
Nej! Vent!
Hvor er den, Ash?
Hvad har du gjort?
Hvad er der galt?
Er alt okay?
Jeg lagde USB'en her. Hvor er den?
Jeg ved det ikke. Jeg har ikke rørt den.
Der var ingen andre herinde. Giv mig den nu.
Austin. Jeg sværger på vores ufødte barn. Jeg ved ikke, hvor den er.
Jeg har sovet hele natten. Jeg har jetlag.
Pis.
Måske har nogen sneget sig ind.
Jeg var engang på et motel, og rengøringsdamen gik bare ind.
Austin.
Hun er meget magtfuld.
Hun giver ikke op uden kamp.
Hvad gør vi så?
Vi kan ikke gøre meget.
Vi kan spørge hotellet, men måske har hun også fået fat i dem.
Vi kan kun lade, som om alt er normalt og komme helskindet hjem.
Hallo?
Godmorgen.
Forkvinden informerer om, at hendes bedste sikkerhedsfolk
kører jer til Trochos-klinikken.
Der ligger en død koreaner under barkflisen ved mit hus.
Det havde ingen af os planlagt, vel?
Vi har en fælles udfordring. Lad os arbejde sammen. Okay?
Hr. Martín, du har begået alvorlige forbrydelser.
-Du får ingen aftale. -Nej, der er altid en aftale.
Der er altid en aftale.
I skal bruge klubben til at dække over dødsfaldet.
Jeg driver klubben.
Tror I, det går glat, når I er sluppet af med mig?
Når man arbejder med mennesker, er der altid løse ender.
Lad mig hjælpe jer med at binde dem sammen.
Dødsfaldet skyldtes en eksisterende tilstand,
som sker fra tid til anden,
og derfor underskriver patienter en ansvarsfraskrivelse.
De demonstrerer igen.
De demonstrationer skaber altid trafik.
Derfor foreslog jeg den lange rute.
Se lige de idioter.
Tror de, det vil ændre noget?
Alt er alligevel styret oppefra.
Illusionen om et demokrati er dog nødvendig.
Ja. Det ved alle da.
Jeg ved det, men det er frustrerende.
Vent. Er det Hae-mi? Hae-mi?
Hvor?
Derovre. Hae-mi!
Hvad laver hun der, og hvorfor er hun ikke på arbejde?
Det er vist ikke hende.
Det er hende. Se på hendes patter.
Jeg har lavet de patter.
Jeg kan genkende dem på lang afstand.
Det er ikke mit område.
Han prøver at stikke af!
Er du okay?
Den idiot!
-Hey, slå. Slå mig. -Slå?
Jeg skal bruge min telefon. Jeg vil vise lægen nogle billeder.
-Beklager. -Det er ikke meget at bede om.
Du kan bruge vores computer til at finde billeder.
Men telefoner er forbudt.
Må jeg få min telefon? For helvede!
Gør dig det behageligt, når din ven har skiftet.
Mange tak.
Sådan er hun altså bare.
Og billederne på hendes telefon er ikke på nettet.
De er fra ekstramaterialerne på Blu-ray'en Mockingjay del 1.
Hvem vil ikke ligne J-Law?
Tag en kop kaffe. Der er mælk og sukker.
-Jeg er straks tilbage. -Tak.
Goddag. Jeres rum er klar. Følg med.
Er du sur på mig?
Hvad?
Jeg rørte ikke USB'en.
Jeg ved det godt.
Jeg vil bare hjem.
Vinduet i omklædningsrummet kan ikke åbnes.
-Du klædte ikke helt om. -Nej, jeg gjorde ej, din so.
Vi er ikke her for at få en makeover. Vi skal finde en vej ud herfra.
-Lad os ikke lave ballade lige nu. -Hvorfor er du så rolig?
Hvad er der med jer to?
Intet. Vi skal bare holde lav profil og gøre det, vi meldte os til.
Hvad fanden taler du om? Der er mænd med våben overalt.
De beskytter os. Austin, kan du bakke mig op?
Austin.
Hey.
Det er…
I ens første ægteskab er man forelsket i hinanden,
men senere bliver det vigtigere at nyde livet.
Så i ens andet ægteskab går man ikke efter at være forelsket i nogen.
Man går efter at elske livet med nogen.
Det sagde forkvinde Park på vores første date.
Dengang tænkte jeg, at hun måske havde ret.
Men nu har jeg indset,
at det perspektiv er blændet af privilegier. Uvidenhed.
For dem er livet… tja…
…som en generøs, behagelig og høflig elsker.
Ja, sådan er det for dem.
Men det er ikke livets sande ansigt.
Penge og magt maskerer det.
Hvis man fjerner masken, er øjnene kolde. De kunne ikke være koldere.
De venter bare på din undergang.
Men livet vil altid afsløre sit sande jeg.
Det gælder for en milliardær og for alle andre.
Og hvad så?
Hvad så?
Hvis hun giftede sig med mig, fordi hun elskede livet og ikke mig,
hvad så når livet vender sig mod hende? Hvad skal man så gøre?
Hvad ville I gøre?
Jeg ved det ikke.
Måske er det den sande test i livet, tror I ikke?
Det er som en test.
Hvis vi bliver hos dem, bliver vi ikke elsket.
Men vi bliver nødt til at blive.
Det, i sig selv, føles som en test. Det siger jeg.
Uden telefonen er det et spørgsmål om tid, før hun vender sig mod mig.
Så jeg tager det første træk og samarbejder med myndighederne
for at få en mildere straf. Det er det, jeg siger.
Forstår I?
Okay, han sagde "kold", og jeg ved, han sagde "kone".
Og jeg tror, jeg hørte "suppe".
Så måske forbereder forkvinden en slags koreansk gazpacho.
Selvfølgelig. Det handler om aftensmaden.
Kan du sige til ham, at vi ikke har nogen allergier?
-Jeg har ikke… -Nej.
Mad. Middag. Vi spiser alt.
Åh gud, jeg er færdig.
Altså…
Du agerer, som om du taler koreansk.
Okay, hør her.
Altså… Politi.
Ja? Politi.
-Han sagde "politi". -Åh!
Politi!
Jeg siger: "Lad os arrestere forkvinde Park."
-Politi, hvad? -Hvad er "arrestere" på engelsk?
-Arrestere… Jeg er politiet. -Han siger "politi" igen.
Lad os arrestere forkvinde Park.
Politi! Åh! Arrestere!
-Arrestere. -Han vil hjælpe med at arrestere Park.
-Arrestere Park. -Ja!
Han vil samarbejde med politiet.
Åh gud.
Skat!
Pis.
Åh gud!
Afsted!
Pas på!
Pis!
Åh gud!
Okay.
-Ava! -Ava!
Ava, vågn op! Ava! Ava, vågn nu op!
Afsted!
Åh gud!
Vi skal væk herfra.
Hvis Park fanger jer, forhører hun jer, til I skider blod…
Skyd ikke! Skyd ikke de andre!
Forkvinden vil have dem i live!
Austin!
Åh gud! Er du okay?
Kom nu!
Vi skal bare distrahere vagterne længe nok til at komme derhen.
Det går ikke. De kommer lige imod os.
Se her.
Jeg vil ikke "se her". Hvad laver du?
Jeg kaster den forbi dem, de kigger væk, vi løber.
Bum, nemt.
-Kan du kaste så langt? -Selvfølgelig.
Skat, jeg tror på dig, men hvis du ikke kan, dræber de os.
Vagten sagde, hun vil have os i live.
Sagde vagten det? Jeg stoler ikke på din koreanske.
Der må være en anden vej ud.
Glem det.
Løb!
Lindsay! Hey!
Lindsay! Det er mig!
Åh gud! Lindsay!
Hey! Lindsay!
Pis.
Min anden mand sagde altid:
"Kærlighed er at sætte andre før sig selv."
Men så snart du er født, græder du efter mors mælk.
Du er ligeglad med hende. Du tænker kun på dig selv.
Lindsay!
Måske sætter du andre før dig selv et par gange.
Men kun når det er nemt.
Universet er ikke designet til det.
Gudskelov overlevede vi i milliarder år
fra små celler til bakterier til aber,
fordi vi kun bekymrer os om os selv.
Det er derfor, kapitalisme virker.
Det er naturens system.
Et system for selvet.
Kærlighed lever i dette system.
Alle relationer eksisterer i dette system.
De er alle ens.
En anden måde at tjene selvet på.
Det var alt, jeg var for dr. Kim.
Og det var alt, han var for mig.
Det er derfor, jeg ikke græder nu.
Og det er derfor, jeg ikke bekymrer mig om jer.
Hold dem her, indtil jeg beslutter, hvad jeg gør med dem.
Hvis Park skyder skylden på os alle, deler vi anklagerne og slipper tidligt ud.
Vi må antage, at de unge vil skyde skylden på os, ikke?
Så vi kommer i fængsel i længere tid, og de gør ikke.
Så med den logik burde vi give de unge skylden, ikke?
Hvad sker der så?
Så bliver det ord mod ord eller…
Jeg ved det ikke. Eller hvem Park støtter mest.
-Eller… Jeg ved det ikke. Aner det ikke. -Jeg ved det ikke. Vi ved det ikke.
Vi ved det ikke.
-Kom, sæt dig ned. -Hvad?
Vil du ikke sidde ned med mig?
Vi må finde på en plan.
Måske kan vi bare sidde ned og ikke vide noget sammen.
Ja.
Jeg ved det.
Du ødelagde alt for os med dit flugtforsøg.
Ja, det gjorde jeg.
Jeg skulle være taget til Cuba.
Du hader din familie.
Du hader min familie.
Jeg tror ikke, de kan lide mig.
Du vil grine af mig, men jeg hørte et podcast, der talte om,
at det gennemsnitlige menneske kun har 960 måneder at leve i.
-Hvad? -Ja.
-Ni hundrede og tres? -Ja, er det ikke skørt?
Ni hundrede og tres.
Vi har da ikke spildt dem.
Nej.
Det har vi ikke.
Hey. Jeg tror, du har ret.
Jeg tror, ungerne vil ofre os,
og vi må gøre det samme. Vi må beskytte os selv.
Ja.
Ja. Det tror jeg.
Næste gang en vagt kommer ind, beder jeg om et møde med Park.
Ja.
Jeg ville gerne kunne se dig.
Ja.
Også mig.
Jeg kan ikke høre dem.
Men de har sikkert gang i noget.
De vil ofre os for at redde sig selv.
Vi må foretage det første træk.
-Hørte du mig? -Ja.
Okay, kom nu. Vi må ikke give op.
Vi kan kravle ud gennem loftet.
Jeg ved ikke, hvor vi ender, men det er da noget.
Vi kan ikke gøre noget uden USB'en.
Og du ved ikke, hvor den er, vel?
Kan vi ikke droppe det der?
Okay.
Jeg ved, du synes, jeg er et røvhul, og at jeg har ændret mig.
Og okay, måske har jeg.
Men folk ændrer sig.
Undskyld, men det gør de altså.
De bliver voksne, og de begår fejl,
og det er ikke det værste i verden at begå fejl,
når man holder fast i en, man elsker.
Og jeg vil holde fast for evigt, Austin.
-Det vil jeg. Jeg giver aldrig slip. -Du elsker mig ikke.
Hvad? Jeg elsker dig mere end noget andet.
Det tror du.
Du har problemer med at blive efterladt.
Nej, jeg har ej.
Se på mig, når vi taler.
Alt, du gør, er drevet af,
at dine forældre blev skilt, da du var baby,
og startede nye liv uden dig.
Det passer ikke.
Og du vil bare gerne være nogens førsteprioritet.
Hvem som helst.
Jeg dømmer dig ikke.
Vi har alle vores lort.
Vi reagerer alle på noget, der er sket før.
Men du vil ikke have mig, Ash.
Du vil bare ikke efterlades af mig.
Jeg beklager.
Men det er slut.
Nej, vent!
Annyeonghaseyo.
Forkvinde. Mig. Møde.
Mød. Park. Mig. Sammen.
Tal normalt, eller jeg smadrer dig.
Okay. Undskyld. Jeg vil gerne have et møde med forkvinden.
Ja, det regnede jeg ud.
Jeg vil tilstå alt. Jeg gjorde det hele.
-Jeg gør det supernemt. -Hvad laver du?
Jeg vil bare have en garanti for…
Josh!
…at ingen andre får skylden og Lindsays sikkerhed.
Nej! Josh, hvad laver du?
-Okay. -Nej, stop!
Josh, hvad laver du?
Josh!
Nej! Josh!
Josh?
Josh!
Jeg vil altid elske dig, Austin.
Ashley.
Undskyld.
Taxi!
Pis. Koreansk.
-Politiet. Hurtigt. -Politistationen?
Må jeg bruge din telefon? Haendeupon? En nødsituation.
Ja, her.
Mange tak.
Hallo?
-Eunice. -Austin!
Jeg har USB'en og er på vej til politistationen.
Åh gud. Tak. Jeg siger det til kriminalbetjentene.
Jeg slog op med Ashley.
Åh.
Okay.
Jeg fortæller det til myndighederne, jeg har arbejdet med.
Okay.
Jeg elsker dig.
Skriv, hvilken station du tager til, så møder de dig der.
Okay.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig. Jeg må løbe.
Jeg vil gerne til en anden adresse.
Josh!
Undskyld.
Det skal nok gå.
-Er du okay? -Ja.
-Jeg venter på dig.
Nej.
Jeg elsker dig.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
OTTE ÅR SENERE
Sikket fantastisk fremmøde i dag!
Det er fantastisk at se, hvor tæt vores fællesskab er blevet.
Man siger, at hvis man vil hurtigt frem, skal man gå alene.
Hvis man vil nå langt, skal man gå sammen.
Jeg vil gerne takke vores generøse sponsorer i aften,
Montecito Jewelers, Lewis og Lewis.
Hvil i fred, hr. Young. Vi savner dig.
Tak til vores generøse medlemmer, vores fantastiske personale
og selvfølgelig vores dronningebi, forkvinde Park,
som ikke kunne være her i dag, men hun hilser.
Vi elsker hende.
På nogle måder er vi som de bier, vi redder,
der arbejder sammen for at tjene noget større.
Og jeg er så taknemmelig for at tjene jer
som manager her på Monte Vista Point…
…hvilket ikke ville være muligt uden min fantastiske mand,
som er travlt optaget.
-Sig hej, Ashton. -Hej!
Ash, kan du finde plads til os på de sidste ni huller kl. 10?
Selvfølgelig.
Vi må på dobbeltdate igen.
-Ja. -Sidste gang var magisk.
Vi er hjemme i weekenden, ikke, skat?
Jo, jeg reserverer bord på Lucky's.
-Glæder mig. -Sådan.
-I er de bedste. Det er I. -Elsker jer.
-Kom godt hjem. -Jeg elsker dem sgu.
Kan du læse for ham i aften?
Jeg har så meget at indhente.
Ja.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Hej, min ven. Hvordan går det?
Godt. Der er intet som nuet.
Er I okay?
Damon, op med hovedet.
-Hvad så? -Hej.
Papito, jeg har dine Lucky Strikes.
Jeg ved, det tog lidt tid. Tak for tålmodigheden.
Gushers til Wendell.
Gav, de er svære at få fat i.
-Kun til dine negle, ikke? -Jo.
-Kun neglene. -Ja.
Okay.
-Tak for det. -Selv tak.
Min ven har endelig fundet Lindsay.
-Ja? -Ja.
Du havde ret. Hun flyttede.
Ja, hun flyttede ud på landet.
Omkring det tidspunkt, hvor hun ringede mindre.
Ja. Det giver mening.
Jeg ved ikke, om du vil høre det her, men hun blev gift igen.
Og jeg ved, du snart kommer ud, så vil du have adressen, eller…
Nej, det er okay.
Jeg er okay.
Tak for det.
Hvordan går det? Er I okay?
Der er gået otte år,
siden en skandale rystede lokalsamfundet i Montecito, Californien.
En forårsmorgen vågnede medlemmerne af Monte Vista Point Country Club op
til nyheden om, at manager Joshua Martín havde begået underslæb og hvidvasket penge
for at hjælpe dr. Kim dække over en patients død
på Trochos Skin Clinic i Sydkorea, hvor dr. Kim begik selvmord.
Elaine Percival er med os nu til et interview med hr. Martín.
Josh, hvordan føles det at være fri igen?
Hvad går gennem dit hoved i dag?
Altså, jeg har det ret godt.
Jeg har haft tid til at reflektere, og jeg har begået mange fejl.
Jeg har såret mange.
Og livet blev ikke, som jeg troede, det ville blive.
Men jeg ser frem til næste kapitel.
Og vigtigst af alt er jeg glad for, at alle, jeg elsker, er glade.
-Far har lavet pølsehorn! -Lækkert!
Hun er spændt. Det haster ikke.
Det er okay. Jeg tager lige et hurtigt bad.
-Elsker dig. -Elsker dig.
Vi elsker dig. Kom.
Kan du huske, hvad jeg altid sagde?
Jeg ville aldrig være som min mor,
gammel og fyldt med anger.
På trods af mine anstrengelser
er jeg nu gammel
og fyldt med anger.
Selv med alle verdens penge kan man ikke købe
tidens gang, årstidernes skiften.
Denne store, endda smukke livscyklus,
kan vi kun acceptere med et smil.
Rige mennesker er så klamme.
Ja.
Skal jeg sprede barkflisen lige nu?
-Jeg spreder barkflisen lige nu. -Du er fandeme et pattebarn.
Det må være dejligt at sidde i dit britiske tårn.
Gud, jeg elsker det ansigt.
Tak.
Tekster af: Martin Larsen