Fir-ar să fie! Cum se scrie „delapidare” în engleză?
„Dacă citiți asta, înseamnă că am scăpat lumea de o problemă.
Mulți vă întrebați de ce mi-am luat viața.
Mărturisesc că am furat bani
de la Monte Vista Point folosind facturi false.
Din cauza fostei mele soții, Lindsay Crane, care a fost creierul,
nu am putut să mărturisesc.
A manipulat membre să se înscrie pentru proceduri Trochos inutile
și a umflat costul ca să putem deturna diferența.
Dacă aș fi fost bărbat, m-aș fi opus.
Din păcate, am fost lipsit de coloană vertebrală toată viața.
Josh.”
Nu am făcut asta prea des, dar e foarte obositor.
Nu prea pot mânca.
Nu dorm bine.
Și îmi petrec zilele observând.
E ciudat cât de repede îți dai seama cine are intenții bune.
E o pierdere imensă să curmi o astfel de viață.
Oricum, sunt ușurat că nu voi simți asta în ce te privește.
RÂCĂ
VA RĂMÂNE AȘA ȘI TE VEI SUPUNE
Vă dăm telefoanele după cină.
Președinta a vrut să vă întâmpine personal.
Ne așteaptă în curtea executivă cu dr. Kim.
Chiar că ne tratează ca pe VIP-uri!
Voiam să văd o corporație aici.
- Doamne! Ești bine? - La naiba!
M-a durut al naibii!
Vai, sărăcuța de tine! Chiar a părut dureros.
Am destul.
Ce dracu' are Eunice?
Salut, prietene! Ce faci?
Toate bune?
E târziu.
Știu, îmi pare rău. Doar că…
Ai un minut, să vorbim?
Uite-l!
Frumos.
- Noroc! - Noroc!
Știi la ce mă gândeam?
Ce-ar fi să luăm avionul privat până la Seoul?
I-ai face o surpriză Avei, te-ai pune bine cu ea.
Da?
O escapadă de 14 ore ca să mă pun bine cu soția?
Hai, facem tot timpul excursii de ultim moment, nu?
LINDSAY ÎMI IAU TELEFONUL. RĂSPUNDE.
E totul în regulă?
Da. Sunt doar…
Sunt puțin… neliniștit după divorț.
- Așa. - Da.
Și… Uite, știi ceva?
Bine.
Între noi fie vorba, cred că Lindsay se vede cu un tip în Coreea.
Știu. Trebuie să uit.
Trebuie să știu și nu mă mândresc,
dar dacă ai putea să mă ajuți cu asta,
ți-aș rămâne dator,
mi amigo.
Să dau niște telefoane. Pregătesc avionul.
Da! Mulțumesc. Îți sunt recunoscător.
Și eu, frate.
Abia aștept. Cât crezi că durează?
Decolăm în 30, 15?
- Fac ce pot. - Bun.
- Așteaptă aici. - Bine.
Ce ciudat, futu-i! Cine fuge așa?
Da, e foarte ciudat.
Austin, erați apropiați, nu?
Nu prea.
Aveați o relație strict profesională, nu?
Da, de la nouă la cinci. Profesională.
Odată, la club, Eunice a zis că nu-i e foame.
Apoi am văzut-o mâncând.
N-o să uit niciodată. Ciudată fată.
Bine. Să nu lăsăm ca Eunice să ne strice cina.
Poftă bună!
Îmi aduci un bol mare de orez și multă cafea?
Multă cafea.
Austin, trebuie să încerci totul.
Bucătarul e cel mai bun din Coreea.
E evident că nu spun adevărul.
Soțul meu e fericit că sunteți aici.
- Nu înrăutăți treaba. Planul merge bine. - Da. Bine.
Noroc!
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
Lindsay, aud că tu ești motivul pentru care Ava și Ashley sunt aici.
Mulțumim că ai adus atâta clientelă la Trochos.
E foarte drăguț, dar Ashley a vândut toate pachetele.
E doar modestă.
Lindsay a convins jumătate din club să se înscrie.
Tăceți! Amândouă ați făcut-o.
Ele ar trebui să fie imaginea Trochos.
E o toaletă aici?
Nu pleacă nicăieri.
Iubito, dacă a fost apropiat de Eunice, ar trebui să-l percheziționăm din nou.
Trebuie să te calmezi.
Dle doctor, nu am telefonul.
Eunice l-a lăsat în Montecito.
Putem trimite pe cineva să-l găsească și să ni-l trimită.
Nu-mi pasă de telefon. Pot să-mi iau altul.
Dacă Eunice avea telefonul la ea, suntem terminați.
Ține-ți gura și mănâncă!
Jur că apare un iPhone nou în fiecare săptămână. Nu mai suport. Să se oprească!
Steve Jobs și Sean Penn au luat cina la masa asta.
Sean Penn?
Se pare că JB n-a reușit.
Da.
Da, e aici, în casa mea, acum.
Știu, dar nu-l puteți lua să-l interogați?
Eu am trimis facturile suspecte.
Nu știu de unde erau, dar Josh o futea pe fata cu băuturile
și cred că ea l-a turnat.
Da.
Ascultă! Nu e corect.
El fură de la club.
După tot ce-am făcut pentru el!
Voi plăti personal municipalității cât e nevoie ca să-l oprească.
Da.
Ar fi grozav dacă ai trece pe aici.
Poate merge cu tine la secție.
Bine, o să încerc să-l țin aici. Mulțumesc, dle șerif.
Vin imediat, da? Am mâncarea și gustările.
Să mănânce încet, să nu vomite.
E o nebunie. Vin la tine și-mi spui ce se întâmplă.
- Nu. - Josh!
Nu. E în regulă. Vin eu la tine.
Îmi faci deja o favoare având grijă de el.
- E clar că s-a întâmplat ceva. - E doar o călătorie urgentă de afaceri.
Am primit un apel despre facturi false pe numele mamei.
- Ai probleme? - Nu, e…
E prea mult de explicat acum.
Nici nu vreau să știu.
Dar, orice ar fi, sună-l pe unchiul Luis și ia primul avion spre Havana.
Are spațiu. Poți sta acolo cât ai nevoie.
Eu…
Da.
Promite-mi că te duci. Vei fi în siguranță acolo, da?
Telefoanele voastre.
Mașina va veni dimineață să vă ducă la clinică.
- Abia aștept. - Să dormiți bine!
Lăsăm niște agenți, pentru siguranță.
- Noapte bună! - Mulțumesc!
Am belit-o, Lindsay. Park dă vina pe noi pentru spălarea de bani.
JB a vrut să mă omoare și să pară o sinucidere.
La poliție nu putem apela, au facturile. Nu putem avea încredere în nimeni.
Vin la tine acum. Nu te mișca. Park nu poate bănui că știi.
Trebuie să fii în siguranță. Te rog! Te iubesc.
Bună! Ați sunat la Joshua Mart…
Ava!
Ava.
Ești acolo? Ava?
Da?
Doamne, Ava! Am nevoie de ajutorul tău. Cred că suntem în pericol.
Park a folosit clubul ca să mușamalizeze un deces la clinica soțului ei.
Ce păcat!
Dar nu știu cum aș putea să ajut, așa că nu mai bate…
Nu, Ava, noi… Ava!
Ava, ce-i cu tine?
Știai că Josh fura?
Ai știut de la început?
Nu minți! Am vorbit cu Troy. Clubul știe.
Bine.
Am făcut o eroare de judecată timp de o zi, apoi ne-am oprit.
Park exagerează complet, ca să dea vina pe noi pentru spălarea de bani.
Poți să-l suni pe Troy și să-i ceri să anunțe membrii?
Trebuie să mă culc. Am o zi importantă mâine.
Ava! Te rog! Avem nevoie de ajutorul tău.
Îl suni pe Troy? Ca între prieteni. Gândește-te la ce a făcut Josh pentru voi.
A trebuit s-o facă. E treaba lui.
Vorbești serios?
Scuze! Ziua de azi m-a epuizat emoțional.
Aș prefera să nu mă implic.
- Ava… - Noapte bună!
Nu…
Cred că mâine iau altă mașină până la clinică.
VEȘTI BUNE! EMBRION VIABIL IDENTIFICAT
Nu reușesc.
Încearcă să te ghemuiești pe toaletă.
Ai fost isteț să îl înghiți.
Taci! Faci să fie și mai rău.
Încerc doar să te ajut.
Măcar am avut dreptate.
- Am zis că e ceva cu coreenii. - La naiba!
Îl văd. Văd stickul.
Bravo! A ajutat ghemuitul?
Eunice, sunt eu. Am stickul. Sună-mă și spune-mi unde să vin.
Sper că ești bine.
Bine că n-ai comandat atâtea deserturi ca mine.
Nu-mi vine să cred.
Știu că auzim de așa ceva și că se întâmplă,
dar nu-mi vine să cred că mi se întâmplă mie.
Știi ce zic?
Scuze că am exagerat.
Am crezut că mă înșeli.
Știu că o fac des, dar o să mă străduiesc.
Am o aplicație de meditație…
Nu te mai iubesc.
Jur că nu te-am înșelat niciodată,
dar după ultimele luni…
văd lucrurile cu totul altfel.
Ne mergea mai bine.
Ash, mi-ai umblat în telefon la spital și ai mințit.
Ai omorât câinele șefului și ai mințit.
Nici nu vreau să știu ce altceva mi-ai mai ascuns.
Vom avea un copil, deci…
Regret că vei avea un copil cu cineva pe care-l urăști atât.
- Doamne! - Da.
O să fim părinți?
Dacă vrem.
Avem un embrion viabil.
- Nu răspunde! - Trebuie să mă asigur că e bine.
- Nu trebuie. - Ba da.
Sunt îndrăgostit de Eunice.
Ce?
Nu, așa crezi tu.
Dar e prea devreme să știi asta.
Măcar tu știi rahaturile mele, și eu le știu pe ale tale.
Cum știi că rahaturile ei sunt mai bune?
Cum știi că nu vei face la fel și cu ea?
Ascultă!
Avem ceva ce Park își dorește mult.
Și, dacă îi dăm ăsta, putem obține orice ne dorim.
Poți să închizi ochii o secundă
și să ne imaginezi peste zece ani
cu copilul nostru perfect?
Are zâmbetul tău.
Și ochii mei.
Și e așa de drăguț!
Și avem casa noastră cu curte,
iar tu îl înveți să arunce mingea.
Eu fac hamburgeri duminica, înainte de meciuri.
Austin, acum știm cum funcționează lumea.
Știm cât de greu e.
Are zâmbetul meu?
Da!
Și simțul tău al umorului
și inima ta bună.
Și ar putea veni peste nouă luni dacă îi ducem ăsta lui Park.
Dar, dacă nu, cine știe?
Am văzut cu ochii noștri.
Are toți banii din lume. Ne-ar putea îngropa.
Și atunci, cu ce ajută că am făcut ce trebuia?
Poți să te mai gândești peste noapte?
Te rog?
Dacă dimineață simți la fel, mergem direct la poliție.
Promit.
Bine.
O să mă gândesc.
Ați sunat-o pe Lindsay. Lăsați un mesaj.
Lindsay, tocmai am aterizat.
Vin la tine acum, da? Mă duc direct la hotelul tău.
Sună-mă imediat ce primești mesajul!
Te iubesc. Pa!
Bună! E liber? Bun? Bine.
Nu! Stai!
Unde e, Ash?
- Ce ai făcut? - Ce s-a întâmplat?
E totul în regulă?
Am pus stickul aici. Unde e?
Nu știu. N-am umblat acolo.
N-a mai fost nimeni aici. Dă-mi-l acum!
Austin! Jur pe copilul nostru nenăscut că nu știu unde e.
Am dormit până acum. Sunt obosită de la zbor.
Futu-i!
O fi intrat cineva peste noapte.
Odată, la un motel, camerista a intrat peste mine.
Austin!
E foarte puternică.
Nu va fi ușor de învins.
Atunci, ce facem?
Nu prea avem ce face. Am putea întreba la hotel.
Dar cine știe, i-o fi cumpărat și pe ei.
Nu putem decât să ne prefacem că totul e normal
și să ajungem acasă întregi.
- Alo? - Bună dimineața!
Președinta vă transmite că cei mai buni agenți de pază
vă vor duce acum la Trochos.
La mine acasă e un coreean mort, îngropat sub mulci.
Niciunul nu am vrut să iasă așa, nu?
Avem un obstacol comun. Să lucrăm împreună. Bine?
Dle Martín, crimele comise de tine sunt foarte grave. Nu avem ce să negociem.
Nu, întotdeauna e ceva de negociat.
Întotdeauna. Aveți nevoie de club ca să acoperiți decesul de la Trochos.
Eu conduc clubul.
Credeți că va fi ușor după ce scăpați de mine? Vor fi lucruri nerezolvate.
Când lucrezi cu oameni, rămân lucruri nerezolvate.
Lăsați-mă să vă ajut să le rezolvăm împreună.
Decesul a fost cauzat de o afecțiune preexistentă,
ceea ce se întâmplă uneori,
motiv pentru care pacienții semnează o renunțare la drepturi.
Iar protestează.
Protestele astea mereu blochează traficul.
De asta am sugerat ruta mai lungă, dle doctor.
Uită-te la idioții ăia!
Ei cred că asta va schimba lucrurile?
Totul e aranjat de sus.
Dar e nevoie de iluzia unei democrații.
Eu știu asta. Cine nu știe?
Știu, dar e frustrant.
- Stai! E Hae-mi? Hae-mi? - Unde?
Acolo, e Hae-mi!
De ce e ea acolo, și nu la muncă?
Nu cred că e ea.
E ea. Uită-te la sânii ei!
Eu i-am făcut sânii.
I-aș recunoaște de la o poștă.
Nu-s expert în așa ceva.
Ticălosul! Vrea să fugă!
Ești bine?
Ticălosul!
Dă-mi un pumn!
- Pumn! - Pumn?
Am nevoie de telefon. Vreau să-i arăt niște poze doctorului.
- Îmi pare rău. - Nu e mare lucru.
Puteți folosi computerul pentru a căuta poze.
Firma interzice telefoanele.
Pot să-mi iau telefonul? Futu-i!
După ce se schimbă prietena voastră, faceți-vă comozi.
Mulțumesc mult.
Așa e ea.
Iar pozele de pe telefonul ei nu sunt pe internet.
Sunt dintr-un bonus, din Jocurile foamei: Revolta - Partea I.
Cine n-ar vrea să arate ca Jennifer Lawrence?
Serviți-vă cu cafea! Avem zahăr și lapte.
- Revin imediat. - Mulțumesc.
Bună ziua! Camera e gata. Vă rog să mă urmați.
- Ești supărat pe mine? - Ce?
- Nu am atins stickul ăla. - Știu.
Vreau doar să merg acasă.
Fereastra din vestiar nu se deschide.
- Nu te-ai schimbat. - Nu, nu m-am schimbat, proasto!
Nu suntem aici să ne facem frumoase. Trebuie să găsim o cale de ieșire.
- Să nu facem valuri acum. - De ce ești așa calmă?
Ce-i cu voi doi?
Nimic. Trebuie să fim discreți și să facem ce am spus că facem.
Despre ce vorbești? Sunt bărbați înarmați peste tot.
Sunt aici să ne protejeze. Austin, poți să confirmi?
Austin!
E ca și cum…
În prima căsnicie, ambii soți se iubesc,
dar, până la urmă, devine mai important să se bucure de viață.
De aceea, la a doua căsătorie,
nu cauți să fii îndrăgostit de cineva.
Cauți să iubești viața cu cineva.
Dna președintă Park mi-a spus asta la prima noastră întâlnire.
Și pe atunci am crezut că are dreptate.
Dar acum îmi dau seama
că această perspectivă e orbită de privilegiu. Nu știe nimic.
Pentru cei ca ea, viața este… cum să zic…
un amant generos, plăcut și politicos.
Da, așa e pentru ei.
Dar asta nu e adevărata față a vieții.
Banii și puterea o maschează.
Dar dacă îi dai masca jos, ochii ei sunt reci. Incredibil de reci.
Așteaptă să te distrugă.
Dar viața își arată întotdeauna adevărata față.
Asta e valabil pentru un miliardar sau pentru oricine.
Și ce faci atunci?
Dacă s-a măritat cu mine pentru că iubea viața, nu pe mine,
ce va face când viața o trădează?
Tu ce crezi că ai face?
Ce ai face?
Nu știu. Chiar nu știu.
Poate că ăsta e testul adevărat în viața asta, nu crezi?
Mă simt pus la încercare.
Dacă rămânem cu ele, nu suntem iubiți cu adevărat.
Dar tot trebuie să rămânem cu ele.
Și asta pare o încercare. Asta zic.
Oricum, fără telefon, curând se va întoarce împotriva mea.
Așa că mă gândesc să o fac eu primul și să colaborez cu autoritățile.
Ca să obțin o pedeapsă mai mică. Asta zic.
Înțelegi?
A spus „rece” și „soție”.
Și cred că am auzit „supă”.
Poate că președinta pregătește un fel de gazpacho coreean.
Normal! E vorba despre cină.
Poți să-i spui că nu avem restricții alimentare?
- Nu… - Da, nu.
Mâncare. Cină. Vom mânca tot.
Dumnezeule, băga-mi-aș!
Păi… reacțiile tale te fac să pari vorbitor nativ de coreeană.
Bine, ascultă.
Am zis… poliție.
Da? Poliția.
A zis „poliția”.
Poliția!
Zic: „Să o arestăm pe Park!” Arestare.
- Ce? - Cum se zice „arestare” în engleză?
Arestare… Eu sunt poliția.
Iar zice „poliția”.
Să o arestăm pe Park. Arestare.
Poliția! Arestare!
- Arestare! - Ajută la arestarea… lui Park!
- Arestarea lui Park. - Da!
E cu poliția. Slavă Domnului!
Doamne!
Iubito!
La naiba!
Doamne!
Fugiți!
Atenție!
Futu-i!
Dumnezeule!
Bun.
- Ava! - Ava!
Ava, trezește-te! Ava, trezește-te!
Fugiți!
Doamne!
Trebuie să plecăm!
Dacă vă prinde Park, vă interoghează până sângerați…
Nu trageți în ceilalți! Președinta vrea să-i ducem la ea!
Austin!
Doamne! Ești bine?
Haide!
Trebuie să distragem paznicii ca să ajungem acolo.
Nu se poate. Vin spre noi.
Fiți atente!
Nu vreau! Ce faci?
O arunc în spatele lor, ei se uită, și noi fugim. Simplu.
- Poți arunca așa de departe? - Da.
Nu că n-aș crede că poți, dar, dacă nu poți, ne omoară.
Agentul a zis să nu ne omoare. Ne vrea vii.
A zis agentul? Nu am încredere în coreeana ta.
Trebuie să fie altă cale.
La naiba!
Fugi!
Lindsay! Eu sunt!
Doamne! Lindsay!
Lindsay!
La naiba!
Al doilea soț al meu spunea mereu:
„Iubirea înseamnă să pui altă persoană mai presus de tine.”
Dar, imediat ce te naști, plângi după laptele mamei.
Nu-ți pasă de ea. Îți pasă doar de tine.
Lindsay!
Poate că uneori îi pui pe alții mai presus de tine.
Dar numai când e ușor.
Universul nu e conceput pentru asta.
Slavă Domnului că am supraviețuit miliarde de ani,
de la celule mici la bacterii și maimuțe,
pentru că ne pasă doar de noi.
De aceea capitalismul funcționează.
E un sistem modelat după natură.
Un sistem pentru sine.
Dragostea trăiește în acest sistem.
Toate relațiile există în acest sistem.
Toate sunt la fel, o altă cale de a-ți servi sinele.
Atât am fost eu pentru dr. Kim.
Și atât a fost el pentru mine.
De aceea nu plâng acum.
Și de aceea nu-mi fac griji pentru voi.
Țineți-i aici până decid ce fac cu ei.
Dacă Park ne învinovățește pe toți, împărțim vina și ieșim mai repede.
Cunoscându-i pe copiii ăștia, probabil o să dea vina pe noi, nu?
Atunci noi am face mai multă pușcărie, iar ei, nu.
Deci, după logica asta, ar trebui să dăm vina pe copii, nu?
Și ce se întâmplă după?
Ar fi cuvântul nostru contra cuvântului lor sau…
Sau poate cine are susținerea lui Park.
Sau… Nu știu. N-am nicio idee.
Da, nu știu. Nu știm.
Nu știm.
- Stai jos! - Ce?
Nu vrei să stai jos cu mine?
Dar trebuie să găsim un plan.
Am putea doar să stăm jos și să nu știm împreună.
Da.
Știu.
Ne-ai cam tras-o cu tentativa ta de evadare.
Da, așa e.
Trebuia să mă fi dus în Cuba.
Îți urăști familia.
Tu urăști familia mea.
Nu cred că mă plac.
O să râzi de mine, dar am ascultat un podcast care spunea
că un om trăiește, în medie, doar 960 de luni.
- Ce? - Da.
- Nouă sute șaizeci? - Incredibil, nu?
Nouă sute șaizeci.
Nu le-am irosit.
Nu.
Nu le-am irosit.
Auzi? Cred că ai dreptate.
Cred că puștii o să ne bage la apă.
Trebuie să facem la fel. Să ne protejăm.
Da. Cred că așa e.
Când mai vine paznicul, o să cer o întâlnire cu Park.
Da.
Aș vrea să te pot vedea.
Da.
Da. Și eu.
Nu aud ce spun.
Dar sigur pun ceva la cale.
Sigur o să ne sacrifice.
Trebuie să acționăm primii.
- M-ai auzit? - Da.
Hai! Nu putem renunța.
Putem ieși prin tavan.
Nu știu unde ajungem, dar e ceva.
Nu putem face nimic fără stick.
Și nu știi unde e, nu?
Putem să nu facem asta iarăși?
Bine.
Știu că crezi că sunt o nenorocită și că m-am schimbat.
Poate că m-am schimbat.
Dar oamenii se schimbă.
Îmi pare rău, dar așa e.
Se maturizează și fac greșeli,
iar a face greșeli nu e cel mai rău lucru
când te agăți de cineva drag.
Și o să mă agăț de tine mereu, Austin.
Așa e. Nu te voi lăsa niciodată.
Nu mă iubești cu adevărat.
Ce?
Te iubesc mai mult decât orice.
Așa crezi tu.
Dar ai probleme cu abandonul.
Nu e adevărat.
Uită-te la mine când vorbim!
Fiecare acțiune din viața ta e determinată de faptul
că părinții tăi au divorțat când erai bebeluș
și și-au început vieți noi fără tine.
Nu e adevărat.
Și tot ce vrei e să fii pusă pe primul plan de cineva, de oricine.
Nu te judec.
Toți avem probleme.
Toți facem lucruri din cauza a ceva ce s-a întâmplat.
Dar tu nu mă vrei pe mine, Ash.
Doar că nu vrei să te părăsesc.
Îmi pare rău.
Dar s-a terminat.
Nu, așteaptă!
Annyeonghaseyo.
Președintă. Eu. Întâlnire.
Întâlnire… Park… eu… împreună.
Vorbește normal sau te snopesc.
Îmi cer scuze. Aș vrea o întâlnire cu președinta.
Da, am înțeles asta, futu-i.
Vreau să mărturisesc tot. Eu am făcut-o.
- O să fie foarte ușor. - Ce faci?
- Vreau doar să-mi garanteze… - Josh!
…că nu mai e acuzat altcineva și că Lindsay e în siguranță.
Nu! Josh, ce faci? Josh!
- Bine. - Nu, oprește-te!
Josh, ce faci?
Josh!
Nu! Josh!
Josh!
Te voi iubi mereu, Austin.
Ashley.
Îmi pare rău.
Taxi!
La naiba, coreeană!
- Poliția, repede! - Secția de poliție?
Pot să-ți folosesc telefonul? E o urgență.
Da, poftim.
Mulțumesc mult.
Alo?
- Eunice! - Austin!
Am stickul și mă duc la poliție.
Doamne, mulțumesc! O să-i anunț pe detectivi.
M-am despărțit de Ashley.
Bine.
O să sun autoritățile cu care colaborez
și o să le dau vestea cea bună.
Bine.
Te iubesc.
Dă-mi mesaj la ce secție ajungi și te vor aștepta acolo.
Bine.
Te iubesc.
Și eu. Trebuie să închid.
Domnule, vreau să merg la altă adresă.
CORDON DE POLIȚIE
Josh!
Îmi pare rău.
O să fie bine.
- O să fii bine? - Da.
Da.
O să te aștept.
Nu.
Te iubesc.
- Te iubesc. - Te iubesc. Ai grijă!
OPT ANI MAI TÂRZIU
Ce participare fantastică azi!
E incredibil să vedem cât de unită a devenit comunitatea noastră.
Se spune că, dacă vreți să avansați rapid, lucrați singuri.
Dacă vreți să ajungeți departe, lucrați în echipă.
Le mulțumesc sponsorilor noștri generoși din seara asta,
Montecito Jewelers, Lewis and Lewis.
Odihnește-te în pace, dle Young! Ne e dor de tine.
Mulțumim membrilor generoși, personalului nostru incredibil
și, sigur, reginei noastre, președinta Park.
Nu a putut veni azi, dar vă transmite salutări.
O iubim.
Într-un fel, suntem ca albinele pe care le salvăm.
Lucrăm cu toții împreună în slujba a ceva mai măreț.
Și sunt foarte recunoscătoare să fiu în slujba voastră
ca manager general la Monte Vista Point,
ceea ce n-ar fi posibil fără soțul meu incredibil, care e foarte ocupat acum.
Salută-i, Ashton!
Bună!
Doamne!
Ash, ne faci loc pentru partida de la 10:00?
- Desigur. - Trebuie să ieșim toți patru curând.
Ultima oară a fost magic.
Cred că suntem liberi în weekend.
Da, fac rezervare la Lucky's.
- Abia aștept. - Așa!
Sunteți cei mai tari. Serios.
- Vă iubesc. - Drum bun!
Îi iubesc.
Poți să-i citești tu diseară?
Am multă treabă.
Ce e?
Nimic.
Salut, prietene! Ce faci? Ești bine?
Frumos! Trăiește clipa, frate!
Toate bune, băieți?
Damon, nu te lăsa!
- Ce faci? - Salut!
Papito, am Lucky Strikes pentru tine.
Știu că a durat. Mulțumesc pentru răbdare.
Jeleuri pentru prietenul meu Wendell.
Gav,
astea sunt greu de găsit.
Doar pentru unghii, da?
- Unghii. - Da.
Bine.
- Mulțumesc. - Mulțumesc și eu.
Omul meu a aflat detalii despre Lindsay.
- Da? - Da.
Ai avut dreptate. S-a mutat.
Da, s-a mutat la țară.
De fapt, cam pe când a început să sune mai rar.
Da?
Da, are sens.
Nu știu dacă vrei să auzi asta,
dar s-a recăsătorit.
Și știu că ieși curând de aici,
așa că vrei adresa sau…
Nu. N-am nevoie.
Nu e nevoie.
Mulțumesc.
Toată lumea e bine?
Au trecut opt ani de la scandalul din Montecito, California.
Într-o dimineață liniștită de primăvară, membrii clubului Monte Vista Point
au aflat că iubitul lor manager general,
Joshua Martín, delapidase și spălase bani
ca să-l ajute pe dr. Kim să mușamalizeze decesul unei paciente într-o clinică
unde Kim a fost găsit mort după ce s-a sinucis.
Urmează Elaine Percival cu un interviu exclusiv cu dl Martín.
Josh, cum e să fii din nou un om liber?
Ce-ți trece prin minte azi?
Mă simt destul de bine.
Am avut mult timp să reflectez
și am făcut multe greșeli.
Am rănit oameni.
Și viața nu a fost așa cum credeam.
Dar aștept cu nerăbdare următorul capitol.
Și, cel mai important, mă bucur că toți cei dragi mie sunt fericiți.
- Tata a făcut cârnăciori! - Delicios!
E nerăbdătoare. Nu te grăbi!
E în regulă. Fac un duș rapid. Vin imediat.
- Te iubesc. - Și eu.
Te iubim. Haide!
Îți amintești ce am zis mereu?
N-am vrut niciodată să fiu ca mama,
bătrână și plină de regrete.
Ei bine, oricât m-am străduit,
acum sunt bătrână
și plină de regrete.
Chiar și cu toți banii din lume, nu poți cumpăra
trecerea timpului și schimbarea anotimpurilor.
Nu putem decât să acceptăm cu bucurie
acest mare și frumos cerc al vieții.
Mi-e silă de bogătași.
Așa e.
Da.
Dacă împrăștii mulciul, e bine?
- Mă duc să împrăștii mulciul. - Doamne, ce imatur ești, futu-i!
Trebuie să fie minunat în turnul tău de englezoaică.
Doamne, ador fața asta.
Te iubesc.
Subtitrarea: Nicu Teodorescu