Fan, hur stavas "förskingra" på engelska?
"Om ni läser det här har jag lyckats befria världen från ännu ett problem.
Många av er undrar varför jag tog mitt eget liv.
Jag har stulit från Monte Vista Point genom falska fakturor.
På grund av min exfru Lindsay Crane, hjärnan bakom det hela,
har jag inte kunnat erkänna.
Hon manipulerade medlemmar att boka onödiga Trochos-behandlingar
och tog överpriser så att vi kunde förskingra mellanskillnaden.
En riktig man hade sagt ifrån.
Men tyvärr har jag saknat ryggrad hela livet. Josh."
Det här är inget jag gör ofta, men det tär på en.
Jag äter inte mycket, jag sover dåligt och jag iakttar folk hela dagarna.
Det är märkligt hur fort det märks vem som har hjärtat på rätta stället.
Det är en stor förlust att avsluta ett sånt liv.
Hur som helst är det en lättnad att slippa känna så med dig.
SÅ HÄR FÖRBLIR DET OCH NI SKA LYDA
Ni får era mobiler efter middagen. Ordföranden vill välkomna er personligen.
-Hon väntar på innergården med dr Kim. -Vilken VIP-behandling, va?
Jag har alltid velat se ett koreanskt företag.
-Herregud! -Fan!
-Är du oskadd? -Det gjorde fan ont.
Stackare, det såg ut att göra ont.
Det är tillräckligt.
Ta fast henne!
Vad fan är det med Eunice?
Hej, kompis. Hur är det?
Är du okej? Det är…sent.
Jag vet, förlåt. Jag ville…
Har du tid att snacka?
Där är han.
Schyst.
Skål.
Alltså, vet du vad jag tänkte?
Vad säger du om att vi tar privatplanet till Seoul?
Du kan överraska Ava och få lite pluspoäng.
Jaså?
En liten 14-timmarstripp för att ställa mig in hos frugan?
Vi gör ju sista minuten-resor jämt.
LINDSAY: DE TAR MIN MOBIL. SVARA.
Allt bra?
Ja.
Jag är bara…
Jag är lite rastlös efter skilsmässan.
-Okej. -Ja.
Och vet du vad?
Okej, då.
Oss emellan tror jag att Lindsay träffar en ny kille i Korea.
Jag borde släppa det och jag är inte stolt över det,
men om du hjälper mig den här gången är jag skyldig dig en jättetjänst.
Mi amigo.
Jag ringer och ordnar med planet.
-Ja! Tack, jag uppskattar dig. -Detsamma, broder.
Jag kan knappt bärga mig. Så kan vi lyfta om 30? 15?
-Jag ska göra mitt bästa. Sitt kvar. -Okej.
Vad skumt att springa i väg så där.
Ja, jättekonstigt.
Austin, du stod väl henne nära?
Nej, inte direkt. Ni hade väl en strikt professionell relation?
Ja, nio till fem. Professionell.
En gång sa Eunice att hon inte var hungrig.
Sen såg jag henne äta.
Det glömmer jag aldrig. Konstig tjej.
Okej, låt inte Eunice förstöra middagen.
Ät, allesammans.
Kan jag få en stor skål ris och jättemycket kaffe?
Kaffe.
Austin, du måste smaka på allt. Kocken är Koreas främsta.
Det är helt uppenbart att alla ljuger.
Min man är så glad att ni är här.
-Ingen fara, det här går bra. -Visst, okej.
Skål.
-Skål. -Skål.
Skål.
Lindsay, tydligen är det tack vare dig som Ava och Ashley kom.
Tack för att du skaffar så många kunder till Trochos.
Vad snällt sagt,
men det var faktiskt Ashley som sålde alla paketen.
Hon är bara blygsam.
Lindsay har övertygat halva klubben att anmäla sig.
Sluta, det var bägge två.
Ordföranden, de borde bli Trochos ansikten utåt.
-Finns det toalett här? -Han ska sitta kvar.
Älskling, om han stod Eunice nära borde han undersökas igen.
Lugna ner dig.
Doktorn, jag har inte mobilen. Eunice lämnade kvar den i Montecito.
Nån kan leta rätt på den och skicka hit den.
Jag struntar i mobilen, jag kan köpa en ny.
Om Eunice har mobilen är vi alla körda. Det är allvarligt!
Håll tyst och ät.
Det släpps en ny iPhone varje vecka. Jag hatar det. Alltså, lägg av.
Steve Jobs och Sean Penn har ätit middag vid det här bordet.
Sean Penn?
JB tycks ha misslyckats.
Ja, han är hemma hos mig just nu.
Kan ni inte ta in honom på förhör eller nåt?
Jag gav er de suspekta fakturorna.
Jag vet inte vem de kom ifrån men Josh låg med en anställd,
och jag tror att hon angav honom, ja.
Det är inte okej att han stjäl från klubben.
Efter allt vi har gjort för honom.
Jag betalar vad som helst för att sätta stopp för killen.
Ja.
Det vore toppen om du kom. Han kanske följer med till stationen.
Jag ska försöka hålla kvar honom. Tack, sheriffen.
Jag kommer snart med hans foder och snacks.
Han ska äta sakta för att inte kräkas.
Det här är sjukt. Jag kommer över, så får du berätta vad som pågår.
-Nej. -Josh.
Nej, det är okej. Jag kommer till dig.
Du gör mig en tjänst genom att passa honom.
-Jag märker att nåt är väldigt fel. -Det är en jobbresa i sista minuten.
Jag fick ett samtal om falska fakturor i mammas namn.
-Är du illa ute? -Nej… Det tar för lång tid att förklara.
Jag vill inte ens veta.
Men du måste ringa tío Luis och genast ta ett flyg till Havanna.
Han har ett gästrum där du kan stanna så länge du behöver.
Ja.
Lova att du åker. Du är trygg där.
Era telefoner.
Bilen kör er till kliniken i morgon bitti.
-Jag längtar! -Sov gott.
Vi lämnar kvar vakter för säkerhets skull. God natt.
Tack.
Vi är helt körda, Lindsay. Park sätter dit oss för penningtvätten.
JB försökte iscensätta mitt självmord.
Polisen har fakturorna, så vi kan inte gå dit eller lita på nån.
Jag kommer, så stanna där du är. Park får inte misstänka nåt.
Du måste ta hand om dig. Jag älskar dig.
Du har kommit till Joshua Mar…
Ava.
Är du där, Ava?
Ja?
Jag behöver din hjälp. Jag tror att vi är i fara.
Park har använt klubben för att mörka ett dödsfall på kliniken.
Oj, vad tråkigt.
Men jag vet inte vad jag kan göra, så om du kan sluta knacka…
Ava…
Aj, Ava!
Vad är det med dig, Ava?
Visste du att Josh stal?
Visste du det hela tiden?
-Jag pratade med Troy, hela klubben vet. -Okej.
Vi brast i omdöme i typ en dag och sen satte vi stopp.
Park förstorar upp det här för att skylla sin penningtvätt på oss.
Kan du be Troy att samla medlemmarna?
Jag måste lägga mig. I morgon är en viktig dag.
Ava, snälla. Vi behöver din hjälp.
Kan du ringa Troy? Vi är ju vänner. Tänk på allt som Josh har gjort för er.
Han var tvungen, det är hans jobb.
Menar du allvar?
Tyvärr, den här dagen har varit känslomässigt utmattande,
så jag vill inte bli inblandad.
-Ava… -God natt.
Jag tar en egen bil till kliniken i morgon.
GODA NYHETER! VI HAR ETT LIVSDUGLIGT EMBRYO
Det går inte.
Sitt på huk med fötterna på toasitsen.
Det var smart att svälja det.
Sluta prata! Du gör det värre.
Jag vill bara hjälpa till.
Och jag hade rätt.
-Koreanerna hade nåt fuffens för sig. -Fan, jag ser USB-minnet.
Toppen. Hukade du dig?
Eunice, det är jag.
Jag har USB-minnet, så säg vart jag ska gå.
Hoppas att du är oskadd.
Tur att du inte beställde desserter.
Tänk att det här faktiskt händer. Man hör talas om att sånt här händer,
men jag kan inte fatta att det faktiskt händer. Eller hur?
Förlåt att jag överreagerade. Jag trodde att du var otrogen.
Jag vet att det händer jämt. Jag har laddat ner en meditationsapp…
Jag är inte kär i dig längre.
Jag svär att jag aldrig har varit otrogen, men de senaste månaderna har…
…gett mig ett nytt perspektiv.
Det har ju blivit bättre.
Du kollade igenom min mobil på sjukhuset och ljög om det.
Du dödade vår chefs hund och ljög.
Jag vill inte ens veta vad mer du har dolt.
Vi ska ha barn, så…
Tråkigt att du ska få barn med nån du hatar så mycket.
-Herregud. -Ja.
Blir vi föräldrar?
Om vi vill det.
Vi har ett livsdugligt embryo.
-Svara inte. -Jag behöver veta att hon är oskadd.
-Nej. -Jo, det gör jag.
Jag är kär i Eunice.
Va?
Nej, du tror att du är det.
Men det är för tidigt att veta det.
Du vet all min skit, och jag vet din. Hur vet du att hennes är bättre?
Hur vet du att du inte upprepar samma sak med henne?
Hör på… Vi har nåt som Park verkligen vill ha.
Om vi ger henne det kan vi få vad vi vill.
Kan du blunda en stund
och föreställa dig oss om tio år med vårt eget perfekta barn?
Han har ditt leende.
Och mina ögon.
Och han är så söt.
Vi har vårt eget ställe med trädgård, och du kan lära honom att kasta boll.
Jag lagar sloppy joes på söndagar före matcherna.
Austin, vi vet hur världen funkar nu.
Vi vet hur tufft det är.
Har han mitt leende?
Ja!
Och ditt sinne för humor och ditt goda hjärta.
Han kan vara här om nio månader om vi ger det här till Park.
Men om vi inte gör det, vem vet?
Vi har sett det med egna ögon.
Hon har hur mycket pengar som helst och kan krossa oss.
Då har vi gjort det rätta, men för vadå?
Kan du…
Kan du sova på saken? Snälla?
Om du känner lika starkt i morgon går vi direkt till polisen. Jag lovar.
Okej.
Jag sover på saken.
Det här är Lindsay. Lämna ett meddelande.
Lindsay, jag har precis landat. Jag är på väg till dig, okej?
Jag åker direkt till ditt hotell.
Ring så fort du hör det här, snälla. Jag älskar dig, hej då.
Hallå!
Hej, ledig? Bra?
Nej, vänta!
Var är det, Ash?
-Vad har du gjort? -Vad är det? Är allt bra?
Jag la USB-minnet här. Var är det?
Jag vet inte, jag har inte ens varit i närheten.
Det var ingen annan här. Ge hit det.
Austin, jag svär på vårt ofödda barn att jag inte vet var det är.
Jag har sovit hela natten. Jag är så jetlaggad.
Fan.
Nån kanske smög sig in.
En gång på ett motell kom städaren bara in.
Austin.
Hon har makt.
-Hon ger sig inte i första taget. -Så vad ska vi göra?
Det är inte mycket vi kan göra.
Vi kan fråga på hotellet, men hon kanske har hunnit före.
Vi kan bara låtsas att allt är normalt och ta oss hem oskadda.
Hallå?
God morgon, ordföranden meddelar att hennes bästa vakter väntar
på att ta er till Trochos.
Det ligger en död korean begravd under komposten hemma hos mig.
Ingen hade väl planerat för det?
Vi har ett gemensamt problem, så vi kan väl samarbeta, okej?
Mr Martín, ni har begått allvarliga brott. En deal är inte möjlig.
Nej, det är alltid möjligt. Det är alltid möjligt.
Ni behöver klubben för att mörka dödsfallet, och jag är klubbchef.
Tror ni att allt går som smort när ni blir av med mig?
När man jobbar med folk, vilket jag gör, finns det alltid lösa trådar.
Jag hjälper er att knyta ihop dem.
Dödsfallet orsakades av en befintlig sjukdom,
vilket kan ske vid elektiva ingrepp.
Därför skriver patienter under en ansvarsfriskrivning.
De demonstrerar igen. Det blir alltid trafikstockning.
-Därför föreslog jag en omväg. -Okej, visst.
Alltså, vilka idioter. Tror de att de förändrar nåt?
-Allt avgörs ändå på högre ort. -Men illusionen av en demokrati behövs.
Det vet jag. Vem vet inte det?
Jag vet, men det är frustrerande.
-Är det inte Haemi? Haemi? -Var då?
Där borta är ju Haemi.
Varför är hon inte på jobbet?
-Det är inte hon. -Jo, titta på hennes bröst.
Jag opererade dem och känner igen dem på hundra meters håll.
Jag är ingen expert.
Den jäveln försöker fly!
Allt väl?
Slå mig!
Jag behöver min mobil för att visa foton för läkaren.
-Tyvärr. -Det är ingen stor sak.
Använd vår dator för att leta upp foton.
-Mobiler är inte tillåtna. -Kan jag få min mobil? Fan!
När er vän har bytt om kan ni göra det bekvämt för er.
Tack så mycket.
Det är så hon är.
Och fotona på hennes mobil finns inte på nätet.
De är från extramaterialet till Mockingjay del 1 på Blu-ray.
Vem vill inte se ut som J-Law?
Ta lite kaffe. Det finns socker och gräddmjölk.
-Jag är strax tillbaka. -Tack.
Hej, behandlingsrummet är förberett.
-Är du arg på mig? -Va?
-Jag har inte tagit USB-minnet. -Jag vet.
Jag vill bara hem.
Fönstret går inte att öppna.
-Är du inte ombytt? -Nej, din trögskalle.
Vi är inte här för en makeover. Vi måste hitta en väg härifrån.
-Sitt still i båten. -Varför är du så lugn?
Vad är det med er?
Inget, vi måste ligga lågt och göra det vi bokade.
Vad fan pratar du om? Det är beväpnade män överallt.
De skyddar oss. Austin, kan du backa upp mig?
Austin.
Hallå.
Första gången gifter man sig av kärlek,
men med tiden blir det viktigare att njuta av ens liv.
Så när man gifter om sig är det inte för att man är förälskad.
Man letar efter nån att njuta av livet med.
Så sa ordförande Park på vår första dejt.
Då tyckte jag att det lät vettigt.
Nu inser jag att det är vad rika knösar säger trots att de inte fattar nånting.
För dem är livet…
Ja, vad ska man säga?
Det är som en frikostig, trevlig och väluppfostrad partner.
Nåt i den stilen.
Men det är inte livets rätta ansikte.
För det maskeras av pengar och makt.
Men när man tar av masken kan blicken inte vara kallare.
De väntar bara på att ni ska gå under.
Men livets rätta ansikte kommer alltid att avslöjas.
Så är det oavsett om man är rik eller inte.
Och vad händer då?
Ordförande Park gifte sig för att hon älskade livet och inte mig.
Vad gör hon om hon anser att livet har svikit henne?
Vad skulle du göra?
Jag vet verkligen inte.
Är det här inte livets sätt att pröva en?
Det känns som det.
Om vi stannar med dem får vi inte äkta kärlek.
Så att fortsätta leva med dem är själva prövningen.
Med mobilen borta är det bara en tidsfråga innan hon vänder mig ryggen.
Innan det händer måste jag samarbeta med polisen
och åtminstone få en mildare dom.
Ja.
Okej, jag vet att han sa "kall" och "fru". Jag tror att jag hörde "soppa".
Ordföranden kanske förbereder nån sorts koreansk gazpacho.
Ja, det handlar om middagen.
Kan du säga… Vi har inga kostrestriktioner.
Mat. Middag. Vi äter allt.
Herregud, för i helvete.
Alltså, du reagerade ju som om du kunde koreanska.
Okej, hör på.
Okej, polisen.
-Polis. -Han sa "polis".
Polis.
-Vi griper ordförande Park. -Vadå "polis"?
Vad är "gripa" på engelska?
Gripa. Polis.
-Han säger "polis" igen. -Vi griper ordförande Park!
Polis! Åh, gripa!
-Gripa. -Han vill hjälpa till att gripa Park!
-Gripa Park. -Ja!
Han samarbetar med polisen. Tack och lov.
Älskling.
Skit!
Spring!
Akta!
Skit!
Herrejävlar!
-Ava! -Ava!
Vakna, Ava! Vakna nu!
Spring!
Vi måste härifrån.
Annars blir ni grillade tills ni skiter blod…
Skjut inte de andra!
Skit!
Vi måste distrahera vakterna för att ta oss dit.
Det går inte, de kommer rakt mot oss.
-Kolla nu. -Jag tänker inte kolla. Vad gör du?
Jag kastar den förbi dem, de tittar dit och vi springer. Lätt.
-Kan du kasta så långt? -Självklart.
Det är inte så att jag inte tror dig, men de kan döda oss.
De får inte skjuta. Hon vill ha oss vid liv.
Sa vakten det? Jag litar inte på din koreanska.
Det måste finnas en till väg.
Skit samma.
Spring!
Hallå, Lindsay!
Lindsay, det är jag! Herregud, Lindsay!
Hallå, Lindsay!
Fan.
Min andra man sa alltid:
"Kärlek är att sätta den andra före sig själv."
Men så fort man föds skriker man efter mammas mjölk.
Man bryr sig inte om henne, man bryr sig bara om sig själv.
Lindsay!
Man sätter kanske andra före sig själv några gånger, men bara när det är lätt.
Universum är inte skapat för det.
Tack och lov. Vi har överlevt i flera miljarder år,
från pyttesmå celler till bakterier till apor,
för att vi bara bryr oss om oss själva.
Det är därför kapitalismen fungerar.
Det är naturens system, självets system.
Kärleken lever i det systemet. Alla relationer existerar i det systemet.
De är alla samma sak, bara andra sätt att gagna självet.
Det var allt jag var för dr Kim, och det var allt han var för mig.
Det är därför jag inte gråter nu.
Och det är därför jag inte är orolig för nån av er.
Håll dem här tills jag bestämt vad jag ska göra med dem.
Om vi fyra delar på anklagelserna kommer vi ut fortare.
Men kidsen kommer att lägga skulden på oss, va?
Då får vi längre fängelsestraff, och de får det inte.
Med den logiken borde vi lägga skulden på dem, eller hur?
Vad händer då?
Då blir det ord mot ord eller…
Eller så beror det på vilka Park stöttar mest.
-Eller… Jag har ingen aning. -Ja, vi vet inte.
-Sätt dig ner. -Va?
Vill du sitta ner med mig?
Vi måste komma på en plan.
Vi kan sitta ner och inte veta tillsammans.
Ja.
Jag vet.
Du sabbade för oss med ditt flyktförsök.
Det gjorde jag.
Jag borde ha åkt till Kuba.
Du hatar din familj.
-Du hatar min familj. -Jag tror inte att de gillar mig.
Du kommer att driva med mig, men jag hörde på en podd
att den genomsnittliga människan bara lever i 960 månader.
-Va? -Ja.
-960? -Visst är det sjukt? 960.
Vi har inte slösat bort dem.
Nej.
Det har vi inte.
Hallå, du har nog rätt.
Kidsen tänker nog lämna ut oss, så vi måste göra detsamma.
-Vi måste skydda oss. -Ja, det stämmer nog.
Nästa gång en vakt kommer ska jag be om ett möte med Park.
Ja.
Jag vill se dig.
Ja.
Jag med.
Jag hör inte vad de säger, men de har nåt i kikaren.
De kommer att lämna ut oss. Vi måste agera först.
-Hörde du mig? -Ja.
Okej. Kom igen, vi kan inte ge upp.
Vi kan krypa ut genom taket.
Jag vet inte var vi hamnar, men det är alltid nåt.
Vi kan inte göra nåt utan USB-minnet.
Du vet inte var det är, va?
Kan du lägga av?
Okej, jag vet att du tycker att jag är vidrig och att jag har förändrats.
Och det kanske jag har.
Men folk förändras.
Tyvärr är det så. Man växer upp och gör misstag.
Det är inte det värsta att göra misstag för att hålla fast vid nån man älskar.
Jag kommer alltid att hålla fast vid dig, jag släpper aldrig taget.
Du älskar mig inte.
Va?
-Jag älskar dig över allt annat. -Det är vad du tror.
-Du är bara rädd för att bli övergiven. -Det är jag inte alls.
Titta på mig när vi pratar.
Allt du gör beror på att dina föräldrar skilde sig när du var bebis
och inledde helt nya liv utan dig.
Det är inte sant.
Du vill bara ha nån som sätter dig främst.
Vem som helst.
Jag dömer dig inte.
Alla har vi vår egen skit.
Vi agerar ut på grund av saker som har hänt tidigare.
Men du vill inte ha mig, Ash.
Du vill bara inte bli lämnad av mig.
Förlåt, men det är slut.
Vänta!
Annyeong haseyo.
Ordföranden. Jag. Möte.
Möta Park…jag…tillsammans.
Snacka normalt, annars spöar jag skiten ur dig.
Förlåt, jag vill ha ett möte med ordföranden.
Jag förstod fan det.
Jag vill erkänna allt. Det var jag.
-Jag ska göra det enkelt. -Vad gör du?
-Hon behöver bara garantera… -Josh!
…att ingen annan får skulden och att Lindsay är oskadd.
Nej, vad gör du? Josh!
-Okej. -Nej, stopp!
Vad gör du, Josh?
Josh!
Josh?
Josh!
Jag kommer alltid att älska dig, Austin.
Ashley.
Förlåt.
Taxi!
Fan, koreanska.
-Polisen, fort. -Polisstationen?
Får jag låna din mobil? Haendeupon? Det är akut.
Här.
Tack.
Hallå?
-Eunice. -Austin!
Jag har USB-minnet och är på väg till polisen.
Tack, jag uppdaterar utredarna.
Jag gjorde slut med Ashley.
Okej, jag ska ringa myndigheterna jag har samarbetat med
och meddela den goda nyheten.
Okej.
Jag älskar dig.
Messa vilken station du kommer till, så möter de dig.
Okej.
Jag älskar dig.
Älskar dig med. Jag måste gå.
Ursäkta, jag vill åka nån annanstans i stället.
Josh!
Förlåt.
Det ordnar sig.
Klarar du dig?
Jag väntar på dig.
Jag älskar dig.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig. Ta hand om dig.
ÅTTA ÅR SENARE
Vilken fantastisk uppslutning!
Det är otroligt att se hur sammansvetsade vi har blivit.
Det sägs att om man vill gå fort ska man gå ensam.
Om man vill gå långt ska man gå tillsammans.
Ett hjärtligt tack till kvällens generösa sponsorer.
Montecito Jewelers, Lewis och Lewis.
Vila i frid, mr Young. Vi saknar er.
Tack till våra generösa medlemmar, vår fantastiska personal
och självfallet, vår bidrottning: ordförande Park.
Hon kunde inte komma, men hon hälsar så gott.
Vi älskar henne.
På vissa sätt liknar vi bina som vi räddar.
Vi arbetar tillsammans för att tjäna ett större syfte.
Jag är så tacksam över att få tjäna er alla
som klubbchef här på Monte Vista Point.
Det hade inte varit möjligt utan min fantastiska man,
som har fullt upp nu.
-Hälsa, Ashton. -Hej!
Ash, kan du klämma in oss på en inrunda kl. 10?
Självklart.
Vi måste boka in en till dubbeldejt. Det var magiskt sist.
-Vi är här i helgen, va? -Ja, jag bokar bord på Lucky's.
-Jag längtar. -Såja.
-Ni är verkligen bäst. -Älskar er.
-Kör försiktigt. -Jag älskar dem.
Kan du läsa för honom i kväll? Jag har så mycket att ta igen.
-Vad är det? -Inget.
Tjena, mannen. Allt bra?
Det är nu det gäller, broder.
Allt bra med er?
Upp med huvudet, Damon.
-Hur är läget? -Hej.
Papito, jag har dina Lucky Strikes. Det tog tid, så tack för tålamodet.
Gushers till min polare Wendell.
Gav, den här var svår att få tag i.
Den är bara för naglarna, va? Bara naglarna. Okej.
-Tack. -Tack själv.
Min kontakt har äntligen info om Lindsay.
-Jaså? -Ja.
Du hade rätt, hon har flyttat.
Hon flyttade ut på landet. Det var då hon började ringa mer sällan.
Ja.
Det stämmer.
Jag vet inte om du vill veta det, men hon har gift om sig.
Du släpps ju snart, så vill du ha adressen eller…?
Nej, det är lugnt.
Det är lugnt.
Tack ska du ha.
Hur mår vi? Allt bra?
Det är åtta år sen skandalen skakade om lokalsamhället i Montecito, Kalifornien.
En stilla vårmorgon vaknade Monte Vista Points medlemmar till nyheten
att deras omtyckta klubbchef Joshua Martín hade förskingrat och tvättat pengar
för att hjälpa dr Kim att dölja ett dödsfall på Trochos hudklinik i Sydkorea,
där Kim tog sitt eget liv.
Elaine Percival är med oss för en exklusiv intervju med mr Martín.
Josh, hur känns det att vara fri igen? Vad tänker du på i dag?
Det känns ganska bra.
Jag har haft mycket tid att fundera och jag har begått många misstag.
Jag har sårat många.
Livet blev verkligen inte som jag hade tänkt mig.
Men jag ser fram emot nästa kapitel.
Och framför allt är jag jätteglad att alla jag älskar är lyckliga.
-Pappa har gjort korvrullar! -Mums!
Förlåt, hon är bara upprymd.
Ingen fara, jag ska bara ta en snabb dusch.
-Älskar dig. -Älskar dig.
Vi älskar dig. Kom nu.
Kommer du ihåg vad jag brukade säga?
Jag vägrar leva samma liv som min mamma.
Jag vägrar att bli gammal och ångerfull.
Men trots mina ansträngningar
har jag blivit gammal och lever med ånger.
Det som inte kan köpas med pengar
är tidens gång och årstidernas växlingar.
Naturens mäktiga och vackra ordning
är vi väl tvungna att acceptera med glädje.
Rika människor är så vidriga.
Blir du nöjd om jag sprider komposten? Då gör jag det nu.
Herregud, du är ett jävla barn!
Du sitter i ditt brittiska elfenbenstorn.
-Jag älskar ditt ansikte. -Jag älskar dig.
Undertexter: Dann Ling