SIMPATIZER
Komandant te hoče videti.
Zadnjič si končal s filmsko napetim koncem.
Tovariš komandant, nadaljujem v Ameriki,
moje srce pa ostaja v domovini.
Izpusti jo! Ne smem izgubiti še tebe!
DOBRODOŠLI V OKLAHOMI
Zbudi se, Bon. V puščavi sva.
V pravi ameriški puščavi.
Obožuješ vesterne!
TRGOVINA BUCKLES
Imate rižev škrob?
Ne, samo koruznega.
Ker je to Amerika, ne Japonska.
Kokakola, 88 centov.
In tako sva Man z riževim škrobom in jaz s koruznim
vsak s svojim krajevno značilnim izdelkom pisala šifrirana pisma.
In igračka letalo.
Skupaj 10,62 dolarja.
Pismo sem poslal svojemu stiku v Pariz.
Svoji tako imenovani pariški teti.
In stik je to pismo posredoval Manu v Hanoju.
Misel na Mana, ki v svoji novi pisarni bere moja pisma, mi je bila v uteho.
Ma chère tante, Teksas je strahovito suh,
kar pomaga, da izhlapi vsak dvom, ki sem ga imel, ko sem zapuščal dom.
Na žalost je med begom Bon izgubil družino.
Rakete barbarskih komunistov niso prizanesle ne ženi ne otroku.
Oba smo pokopali v Gvamu.
Pismo sem šifriral tako,
da sem prave besede poiskal v odvratni knjigi Richarda Hedda.
Ko sem našel besedo, sem zabeležil stran.
Nato sem kot koordinate preštel vrstice in besede.
Šest ... Šest.
Šifrirane številke so se razkrile, ko si jih premazal z raztopino joda.
Za vsako besedo so bili potrebni trije sklopi številk,
zato so morali biti stavki jedrnati.
Tudi Hemingway bi se moral brzdati.
Še mednarodne novice.
Minila sta dva meseca, odkar je padel Sajgon.
Ob neusmiljenem hrupu čarobnih prstov in večernih novic
sem nehote razmišljal o generalu in tistem strašnem incidentu.
Čakajte. Se opravičujem. Pozabil sem.
Sajgon, 30. april ob osmi uri ...
Vrniti se moram v Fort Chaffee, v tabor za begunce v Arkansasu,
kjer smo pristali, ko smo prišli v Združene države.
V mesto so vstopile prve severnovietnamske enote,
nagnetene v tovornjake z rdeče-modro zastavo
začasne komunistične revolucionarne vlade.
General, svečana uniforma morda ni najbolj pametna.
Moje ljudstvo je preživelo strašno preizkušnjo.
Ko bodo videli ljubljenega generala v polni svečani uniformi,
jih bo to opogumilo in pomirilo.
PET TEDNOV PREJ, FORT CHAFFEE, ARKANSAS
Se je Claude kaj oglasil? - Se opravičujem.
Omenil je, da bo vašo družino čim prej nastanil v Los Angelesu
ali v nastanitveni agenciji, ki bo imela prostor.
Ne, v sončni Los Angeles gremo.
Umazano, umazano!
Poglej. Naj poskrbim za to golazen.
In ti? Saj je Claude tudi tvoj sponzor, ne?
Nisem tako pomemben.
Obrnil sem se na svojega nekdanjega mentorja v Los Angelesu.
Ne skrbite. Kmalu bom prišel za vami.
Seveda boš. In če ti mentor ne bo mogel pomagati, mi takoj sporoči.
Kakšna se vam zdi Amerika? Kako se privajate?
Tudi pri vas kaplja voda?
Ameriška oblačila se vam podajo.
Je hrana v redu?
Ga. Xuan? Kakšna se vam zdi hrana?
Sami jo jejte!
Kako si drznete nositi to uniformo?
Moj sin je mrtev zaradi vaše pokvarjene vojske!
Vrnite mi moža!
Vrnite mi sina! - Spravite nas iz te luknje!
Bojazljivec!
Kapa! Moja kapa!
Lagali ste nam!
Noter! Hitro stran!
Zakaj te ženske krivijo mene?
Mogoče so krive dezinformacije.
Kakšne dezinformacije?
O vas in organizaciji.
O pokvarjenosti in nesposobnosti, ki sta krivi za poraz.
O krutosti in mučenju, ki sta podžgala sovražnika.
Kdo? Kdo širi te laži?
Saj veste, kako to gre. Nezadovoljneži.
Ljudje, za katere ni nič dovolj dobro.
Nekdo, ki me dobro pozna, me hoče uničiti.
General, te ženske so samo jezne.
Črvi so krivi.
Zakaj me napadajo? Hočeš reči, da sem črv?
Zakaj bi se sicer moji ljudje obrnili proti meni?
Razen če je v naših vrstah saboter. Simpatizer.
Vohun!
Vohun?
Bacil, ki se je vtihotapil na naše letalo.
Ampak potnike si izbral ti.
Zato boš seznam še enkrat preveril
in mi poročal o vsem, kar boš odkril.
Opravi temeljito varnostno preverjanje, ničesar ne izpusti.
Ko generala prime paranoja,
se obvaruješ samo tako, da se držiš stran od njega.
Na srečo sem kmalu dobil odgovor profesorja iz časa mojega študija,
ki je privolil, da bo moj in Bonov sponzor.
"Odlično," sem pomislil. "Lahko bom pripravil pot
in generalova paranoja se bo sama od sebe razblinila."
Vsaj mislil sem tako.
Ne vem, kaj naj rečem, gospod. Da odhajam pred vami, je resnično ...
Izvidniki so vedno dobrodošli.
Kakšen blagoslov. Hvala, da kljubuješ času in naravi.
Kako je mogoče, da si kljub vojnim grozotam
še vedno tisti prijetni fant, ki se ga spominjam?
Torej, najprej
boš spoznal mojo tajnico, ki bo tudi tvoja šefinja.
Poglejva, kako se bo gdč. Mori danes odzvala na moj pozdrav.
Koničiva, gdč. Sofia Mori-san. Ikaga desu ka?
Glej zdaj. - To je Amerika.
Če nočete govoriti angleško, se vrnite v svojo državo.
Privilegij je biti rojen kot Japonec, gdč. Mori.
Prosim, naučite se zame kakšno besedico svojega lepega jezika.
Mimogrede, to je ... - Orientalske vede, pisarna predstojnika.
Trenutno je zaseden. Mu kaj sporočim?
Ni slabo, kaj?
Precej drugače kot pred desetimi leti.
Se spomniš te steklenice?
Dal si mi jo v zahvalo, ko si se vrnil iz Vietnama.
Po mamini smrti.
Še vedno sem vam hvaležen za vozovnico.
Malenkost.
Zanimiva reč. Prispel si ravno pravi čas.
Nasprotniki spletkarijo, da bi nas izločili
in oddelek priključili azijsko-ameriškim vedam,
bog nam pomagaj. Pravijo, da smo kolonizatorji in imperialisti.
Moti jih sama beseda "orientalski",
ki sicer izvira iz latinskega izraza za vzhajajoče sonce.
Kaj jih tako moti pri soncu, ki vzhaja?
Tudi ti si orientalec. - Pol.
Saj v tem je bistvo. Popolna simbioza orienta in zahoda.
Jaz nase ne gledam tako.
Že vem. To ti bo koristilo.
Celo zdravilno bo. - Zdravilno?
Torej ...
Na levi naredi seznam vseh svojih orientalskih lastnosti.
Na desni pa lastnosti, ki tem nasprotujejo.
Torej zahodnjaških lastnosti.
Tvojo orientalsko stran vidimo v tvojem majhnem nosku,
zahodnjaška stran pa se kaže v tvojih jasnih sivozelenih očeh.
Mešanci so prihodnost, dragi moj.
Jutri zvečer imam manjšo zabavico,
kjer bom snubil morebitne donatorje programa. Pridi.
Pa poglejva.
Nekaj malo nošenih oblačil. Vzemi jih, če so ti všeč.
Oprosti, nisem hotel biti ... Kot bi gol stekel po ulici.
Še ena vreča mojih ...
Tu imaš naslov mojega krojača.
Če bo treba kaj popraviti, se obrni nanj.
Nisem mislil, da berete takšne knjige.
Kakšne?
Rasistični šund.
Novinar je prišel.
Novinar? - Zaradi intervjuja.
Intervju imam?
Ste čutili podporo in solidarnost ameriških študentskih aktivistov?
Niti ne.
Imeli smo proteste. Bili smo na vaši strani.
Res? Na kateri strani?
Na strani Vietnamcev.
Katerih? S severa ali z juga?
Vseh, bi rekel.
Vsi smo videti enaki, kajne?
Hočem reči, lahko sem tudi vietkongovec.
Pod krinko. Kako bi vedeli?
Saj nisem. Rad imam Ameriko.
Ste koga ubili?
Z lastnimi rokami?
Ne. Ne, nikogar nisem ubil.
Tukaj ste bili kot študent na izmenjavi.
Kakšen je občutek, ko ste po desetih letih spet tu?
Doma veljam za izgnanca.
Upanje sem zamenjal za obup.
Nasmešek.
Oprostite, gospa. Se lahko za trenutek umaknete iz ozadja?
Spremeni ozadje, srček.
Ma chère tante, končno sem prispel v Los Angeles,
kjer zdaj živim v prijetnem stanovanju v središču mesta.
Nič posebnega ni, vendar je urejeno.
Še vedno se trudim skrbeti za Bona, vendar ni lahko.
Komaj kaj spregovori. V pismih nerad uporabljam grde izraze,
ampak prekleti pizdun se niti ne umiva.
Plasti umazanije na njem so že ...
Naloga profesorja Hammerja.
Primerjam svoje orientalske in zahodnjaške lastnosti.
Povedal ti bom primer.
Moja zahodnjaška plat je zgovorna,
orientalska plat pa ... Kakšna?
Kaj misliš? Ugani.
Moja orientalska plat je ...
Ja, točno.
Pravilen odgovor.
Imaš palčke v laseh? - Jebi se.
Vražje jajce?
Zabave profesorja Hammerja se vedno začnejo z njimi.
Rad se primerja z jajcem.
Navzven bel, znotraj rumen?
O, kapitan, moj kapitan. Prišel si. Čudovito.
Čeden si. Družba, to je moj varovanec, o katerem sem vam govoril.
Njegova mama je bila Vietnamka, oče Francoz.
Čudovita kombinacija, kot vidite, vendar zapletena.
Ni tako, fant dragi?
Ko bi le vedeli.
Mlademu kapitanu sem dal nalogo,
da naredi seznam svojih zahodnjaških in orientalskih lastnosti.
Da bi ugotovil, ali lahko začne razpletati
zamotan preplet protislovij v srži njegove psihe.
Bi nam povedal, kaj si odkril?
Geoff, lahko utišaš glasbo?
Ja, kar izklopi.
Protislovja.
Jedro tega vprašanja se vrti okoli protislovij.
Moja zahodnjaško plat hoče protislovje premagati,
moja orientalska plat pa ga vidi kot nekaj, kar je treba pretrpeti.
Moja orientalska plat se zato ne boji sprejeti protislovja.
Ko pride do nepričakovanega preobrata, reče:
"To sem pričakoval."
Zahodnjaška pa reče: "Kaj? Zakaj se je to zgodilo?"
Takoj začne analizirati.
Moja orientalska plat se počuti
prijetno v množici.
Moja zahodnjaška plat pa si vedno želi na oder.
Razmišljam v dveh miselnih okvirih, to velja za mojo zahodnjaško plat
kakor tudi za orientalsko plat.
Polovica mene tako ceni neodvisnost,
medtem ko ima druga polovica raje soodvisnost.
Moja orientalska plat tudi ni ... - Dobro.
Mislim, da smo dojeli. Odlično. Ja.
Ni izjemen? In gdč. Mori ...
Se opravičujem, vaš kimono mi ne da miru.
Bi prišli sem? Samo sekundo bo trajalo.
Tradicionalno japonsko je zatilje, unaji,
eden najbolj erotičnih delov človeškega telesa.
In erotične dele zelo radi razgaljajo pred neznanci.
Pravim samo, da bi se morali poučiti
o svoji dediščini, to je vse. - Iz Gardene sem, profesor.
Kennedyja ni nihče vprašal, ali zna gelsko in ali vedno jé krompir.
Še vedno se obnaša kot fevdalni gospodar.
To so vendar sedemdeseta.
Te je moj unaji razočaral? Ga nisi hrepeneče opazoval?
Prej se mu nisem mogel postaviti po robu.
Oprosti. - Je že dobro.
Svojo vlogo odlično igraš.
Mislim vlogo prišleka iz tujine.
Zelo neposredna si. To ni prav orientalsko.
Američanka sem.
Vidim te. Vidim, kako igraš, ko si s profesorjem.
Vedno se smehljaš kot priden azijski študent, kakršen si bil.
Prepoznam obleko.
Prizadela si me, gdč. Mori. Ampak bom prenesel.
Ko pride do nepričakovanega preobrata, rečem:
"To sem pričakoval."
Le kaj skrivaš?
Si lačen?
Ne, hvala. - Daj, poskusi.
Nisem ljubitelj glavonožcev.
Glavonožcev? Kaj je narobe s tabo?
Ne maraš jajc, ne maraš lignjev.
Si spregledal obvestilo? Mi, Azijci, naj bi jedli vse.
Ojej.
Posebna poslastica od očeta.
Vem, da mi bo žal, da sem ti povedal to zgodbo.
Sprejmi svojo zahodnjaško plat.
Izpovedovanje skrivnosti je najbolj vznemirljiva stvar na svetu.
Moja mama je pripravljala lignje kot posebno poslastico.
Šele ko je lignje očistila, je ugotovila, da nimamo ribje omake.
Šla je na tržnico, mene pa pustila samega.
Samega z lignji.
Menda ne. Je to sploh mogoče?
Zlorabljenca sem označil,
da ga ne bi pojedel, ko bo skuhan.
Toda celo štirinajstletniku bi moralo biti jasno,
da ga bo pojedel nekdo drug, če ga jaz ne bom.
Katerega naj? Tega bom. - Ne, mami!
Gotovo bi se komu zdela zgodba ... - Gnusna.
Gnusen je pokol treh milijonov ljudi.
Mučenje je gnusno. Ampak onaniranje?
Ja, pokavsal sem lignja in v tem užival.
Ne sramujem se tega. Svet bi bil boljši,
če bi tako zardeli ob besedi umor, kot zardimo ob besedi onaniranje.
Hočem, da si popolnoma odkrit.
Koliko lignjev si od takrat še nategnil?
Jebač lignjev! Jebač lignjev si, pacek perverzni.
Tu moram vskočiti. Kakšno nalogo si sploh opravljal?
Je mogoče, da si pozabil, kaj je tvoje poslanstvo?
Daleč od tega. Nasprotno.
Prvih sedem tednov v Los Angelesu sem zelo garal.
Zbiral sem informacije, raziskoval,
izvedel, kar sem lahko ...
O nenavadni in bogati deželi, v kateri sem se znašel.
Lahko rečem, da niti enkrat nisem pozabil na svoje poslanstvo.
Lana.
Dobrodošli v Los Angelesu, gospa.
Hvala.
General, dobrodošli v novem domu.
General?
Ogabno.
DESET DNI POZNEJE
Tukaj smo, major. Zakaj nihče od obveščevalcev ne najde naše hiše?
Gospa. In stotnik. Očitno sem prav prišel.
Prišel sem se poklonit generalu.
Generalu? Možu, ki je bil včasih general?
Kaj pa ve o kuhanju ali čiščenju hiše?
Tukaj ni general.
Enomesečno brezdelje ga je popolnoma izčrpalo.
Vrnite se kdaj drugič.
Durian! Vsepovsod sem ga iskal.
Kitajska tržnica, kaj? Enkrat bi moral tja.
Moja mama pripravi najbolj slasten riž z durianom.
Kako se drži? - Domotožje jo daje.
Saj nas vse.
Za vas. Malce okusa po domu.
Kje si jih dobil? V tej državi jih nihče ne prodaja.
Ne pozabite, da sem bil agent tajne policije.
Si že opravil?
Kaj pa?
Tisto, o čemer sva govorila v taboru. Prekleto!
Ti nisem rekla, da zapri okno, če kadiš?
Vohuna mislim.
Razmišljal sem o tem, general, in ...
Mogoče pa ni vohuna.
Kaj pa govoriš? Seveda je.
Kako to veste?
Je v domovini kdo, ki lahko to potrdi?
Hodil sem po pločniku.
Veš, kaj je zgrmelo pred mano na tla?
Eden tistih pokrovov za kotliček toaletne školjke.
Bel keramičen pokrov.
Hudičevo težka stvar.
Ta reč je padla iz petega nadstropja.
Ne razumeš?
To je bil poskus atentata.
Preveril bom.
Ni dovolj, da preveriš.
Poišči izdajalca in ustavi uporniško dejavnost.
Nevtraliziraj grožnjo.
Sem dovolj jasen?
Ja, gospod.
Seveda. Uredil bom. - Kaj?
Zadnjih nekaj tednov si nekam raztresen.
Super si.
Najbolj super ženska na svetu. - Vem.
Nekaj moram priznati. - Rad imam priznanja.
Veš, da si dober poslušalec?
Drobne očesne gubice, ko se nasmeješ.
Spodbudno prikimavanje.
Ljudem daješ misliti, da se strinjaš z vsem,
ne da bi izrekel besedico.
Kakšna je tvoja mama? - Moja mama?
Ni je več.
Žal mi je.
Bila je iz majhne vasice na severu.
Ni mogla hoditi v šolo. Bila je zelo pobožna katoličanka.
V kuhinji je bila prava čarodejka.
Zlasti z lignji.
Bila je dobra učiteljica sinu.
Očitno nimava nič skupnega.
Ampak pravijo, da moškega lahko privlači samo ženska,
ki ima vsaj nekaj skupnega z njegovo mamo.
Mogoče to ni res. - Mogoče pa je.
Trinh, dekle, s katero sem hodil v Sajgonu,
je samoglasnike izgovarjala kot moja mama.
In Nicole, moje dekle, ko sem študiral v Ameriki,
je imela dolge prste kot moja mama.
Ti pa, ti in moja mama ...
Delita si nekakšen skriven čut za optimizem.
Kar je nespametno, vendar razkošno.
Gdč. Mori, mislim ... - Sofia.
Že lep čas se dajeva dol.
Sofia ...
Mislim, da se zaljubljam vate.
Prefriganec. Ukradel si mi priznanje.
Poslušaj. Če se zapleteva ...
Se nisva že? - Mislim čustveno.
Seksava pač.
Stara sem 46 let. Vse življenje delam vse po svoje.
Ne bom se spremenila.
Zaljubi se na lastno odgovornost.
Jaz verjamem samo v svobodno ljubezen.
Z drugimi besedami, ta ljubezen je svobodna.
Pozdravljen.
To je Bon.
Brat po krvi.
Nisi rekel, da greš na pijačo s Haojem?
Nisem šel. - Zakaj?
Ker je general ... - Kaj je z generalom?
Prosil je za pomoč. - Tebe?
Za trgovino, ki jo odpira. - Po nakupih te je poslal?
Za njegovo trgovino. Prodajalno alkoholnih pijač.
General menda odpira prodajalno alkoholnih pijač.
Mon cher neveu, me veseli, da se dobro privajaš ...
Zberi se. Nikoli ne podcenjuj generala.
Se spomniš, kako je odmislil prezir do tvoje mešane rase,
ko je vedel, da te lahko uporabi?
Naredil bo vse, da bo po njegovo.
Odpisal si ga ...
Huda napaka.
Sledimo komunikaciji z njegovimi stiki.
Previden bodi, prijatelj.
Kdo me tako dobro pozna?
Saj niste nikoli nikogar usmrtili na ulici. Kajne?
Ne. Nisem rekel, da sem kdaj to naredil.
Ampak narava tega, kar smo delali v Sajgonu ...
Kako si lahko tako počasen?
Napisano je v angleščini. Mogoče je bil samo kakšen rasist.
Ne. Nekdo me namerno spodkopava na vsakem koraku.
Lahko je Armenec iz prodajalne pijač na vogalu.
Praviš, da je armenski lastnik prodajalne pijač
skoval zaroto proti meni
in je nagovorili ženske v taboru v Arkansasu,
da so vrgle copat vame?
Danes imaš edino priložnost, da obnoviš moj vodstveni položaj.
Kot moj vodja komunikacij.
Prosim?
Pravkar sem te imenoval.
Pištolo daj.
Kako so lahko tako srečni?
Kako so lahko tako zadovoljni, da so kot bojazljivci zapustili domovino
in prišli sem? Nekoč so bili vojaki. - Tišje.
In zakaj je tisti pizdun tako debel?
Vedno je bil. - Pa ne tako zelo.
Nasmešek.
Pridi sem.
Za koga bodo te fotografije?
Kaj je tako krasnega pri tej zabavi za kopico bojazljivcev?
General mi je ukazal.
Nasmej se, kreten.
Daj no, Bon.
General je rekel, da bo ta zabava temelj,
na katerem bomo v Ameriki zgradili našo drugo domovino.
Druga domovina ne obstaja.
Domovina je domovina, ker je vedno samo ena.
Glej no, Tran Thuyet Son.
Že dolgo nisem slišal svojega imena, izrečenega s tako popolnim naglasom.
Zdaj sem Sonny.
Kot Sonny Bono?
Kdaj sva se že nazadnje videla?
Na seminarju vietnamskega študentskega sveta?
Kjer sva bila različnih mnenj. - Kjer sva se sprla
zaradi Ho Ši Minhovega citata "Nič ni bolj dragoceno kot neodvisnost in svoboda"
in njegove uporabe za naš narod.
Spomnim se, da si se razburil in vpil: "Nič! Nič!"
Nato pa vrgel učbenik.
Prelomil si hrbtišče knjige.
Takrat sem te imel za študenta, ki ga štipendira CIA.
Zelo duhovito. - Kaj te je prineslo sem?
Boš izpustil obdobje monsunov in užival v kalifornijskem soncu?
Ja. Priznam, moja stran je izgubila. Si zdaj srečen?
Ne ravno srečen, ampak mislim, da bodo lahko neodvisni in svobodni,
zdaj ko se je Amerika končno umaknila.
Potem pa se vrni, da boš pomagal obnoviti državo.
Saj res, zdaj si Američan. Brez zamere.
Mislim, da imam vso pravico do mnenja o svoji domovini.
Vietnamec sem tako kot ti.
Ker si obdržal priimek? - Pravzaprav ...
Bolj sem Vietnamec kot ti.
Biološko gledano.
Brez zamere.
Kaj te je prineslo sem?
Članek z zgodbo o ljudeh.
Vsaka zgodba je pomembna.
Mimogrede, njegovo ime ...
Razumem domoljubje, ampak v Ameriki rumena ni nič dobrega.
Kot urin. Za azijskega lastnika prodajalne bo to strel v koleno.
Samo ne omeni tega generalu.
Kakšno izjavo potrebujem.
Tega imam še več.
Vem, da so bili trenutki, ko smo obupavali.
Kako vem? Ker sem bil tukaj z vami.
Slišali ste govorice in ne bom jih zanikal.
Odkar smo prišli v to državo,
sem, kako naj se izrazim, blodil brez cilja od jutra do večera.
Potem je moja žena rekla nekaj, kar me je zadelo.
Odprl sem smetnjak, da bi vanj vrgel steklenice pijače.
Potem me je prešinilo, da jih je škoda.
Zdaj lahko vidite posledico tega razodetja.
Znebil sem se razvade, steklenic pa ne.
In kaj je tisti dan rekla moja žena?
Rekla je:
"Dragi, spomni se, kdo si."
Naša vojska je izgubila.
Bi še katera podgana zapustila ladjo? - Ladja ne tone, gospod.
Najbrž ste videli zlonamerno pisanje
zunaj na zidu te prodajalne.
Podoba s te zloglasne fotografije
je ponovno uporabljena proti nam,
da nas prikaže kot klavce.
Tako nas Amerika vidi.
Toda mi vemo, da je to laž.
Vemo, da je bil moški, ki je bil ustreljen, morilec.
In zdaj nekdo iz naših vrst
to podobo uporablja, da širi taisto laž.
Iztrebimo ščurke! - Pobijmo gade!
Uničimo golazen! - Prerežimo mu vrat!
Vohunu prerežimo vrat! Vohunu prerežimo vrat!
Kaj misliš, kdo je?
Kdo je kaj?
Zakaj pa čakamo tukaj? Mislim, kdo je vohun.
Požvižgam se. - Očitno.
Ampak kdorkoli je, ga je treba ubiti.
Hvala za res dolg odgovor.
No, pa sva tukaj.
Večkrat sem gledal poročilo o zadnjem helikopterju,
ki je poletel iz ameriškega kompleksa, da bi te morda videl.
Žal mi je, da te nisem poklical.
Ampak po evakuaciji sem bil precej sesut.
Ý Vi nisem mogel vzeti s sabo.
Njena hiša je bila prazna.
Z generalovim harleyjem sem se vozil po okrožju,
jo iskal po vseh ulicah, kotičkih, uličicah ...
Brez uspeha.
Zadnji helikopter naj bi vsak čas odletel.
Več kot 30 let nisem jokal zaradi dekleta, potem pa pride ta presneta Ý Vi.
Žal mi je.
Ja. Torej ...
Bil je res kaos, ko so tvoji kolegi zlivali gnojnico drug po drugem.
Samo vohun reče, da vohunov ni.
Poglej, kaj mi je dal Claude. ...44 auto mag.
Ima kdo kaj proti kozarčku? Videti si ga potreben.
Major Oanh je.
Oanh?
Vohun?
Kateri od dveh Oanhov? Palčka? - Cmoček.
Debeli Oanh? - Ja.
Kako si to ugotovil?
Ukvarja se z nekakšnim poslom.
Kakšnim poslom?
Mislim, da je povezano s sladkarijami.
Sladkarijami?
To pomeni, da ima stike s Sajgonom.
Priznal je, da robo dobi s pomočjo podatkov, ki jih ima iz tajne policije.
Debeli Oanh prejema nedolžne sladkarije.
Ki se ne zdijo sumljive.
Očetova družina je prišla iz Kitajske.
Vsi vemo, da takim ne gre zaupati.
Nima okusa po sporočilu.
Poleg tega je predebel, da bi bil vohun.
Mogoče.
Po drugi strani je prednost, če ni videti kot vohun.
Težko rečem. Morali bi preveriti v Sajgonu.
Če verjameš ali ne, tudi tvoje ime je bilo omenjeno.
Res?
Ja. Smešno, ne?
Ja. Zelo.
Mimogrede, je profesor Hammer dober do tebe?
Seveda. - Odlično.
Te lahko nekaj vprašam? - Seveda.
Zakaj nisi generala prej spravil iz tabora za begunce?
Čakal je pri telefonu. - Ja, vem.
Kaj pa vem. Hotel sem, da je hvaležen Ameriki.
Včasih je dobro, da ljudi spomniš, koliko ti dolgujejo.
Lahko noč.
Pusti ga. - Oglasiti se moram.
Ne zmeni se zanj. Vse bo v redu.
Še vedno sem v službi. Nehaj.
Orientalske vede, pisarna predstojnika.
Ja, prav.
Ja, trenutek.
Pravi, da je tvoj šef.
Kaj? - Nisem to jaz?
Halo?
Se spomniš najinega kitajskega prijatelja?
Tistega sladkosnedega?
Malo sem preveril in menda so njegovi sorodniki doma
lepo na varnem in jim gre zelo dobro.
Medtem pa so vse najine sorodnike zaprli
v tako imenovane prevzgojne tabore!
Stradamo in umiramo!
Opravi svoje delo!
Fentaj ga že, mater! Bedak, ne zabada se tako.
Močneje!
Umri!
Jej. - Nisem lačen.
Moraš jesti. - Ni mi treba.
Če ne boš jedel, boš zbolel.
In potem bom umrl. Umakni se.
Kdaj si se zadnjič oprhal?
Ne spomnim se.
Je general kaj omenil tvoj smrad?
Nikoli. Umakni se.
Smrdiš kot podgana. Lahko bi bil malo uvideven do sostanovalca.
Kot si bil ti, ki si tu seksal s tisto Japonko?
Ali Kitajsko ali Korejko. Karkoli že je.
To je zasebna stvar.
Prenašam, ko to počneš vpričo moje žene in sina.
Ni bilo tukaj.
V spalnici sva bila.
Bon. Bon, iti morava.
Bon, poslušaj ...
Poslušaj. Potrebujem tvojo pomoč.
Major Oanh je vohun.
Kdo to pravi?
General?
Kateri Oanh? Cmoček?
Naj ubijem majorja?
Pri tem ti lahko pomagam.
Prevod: Andreja Grm