Nesugadink mano filmo.
JAU ŠIĄ VASARĄ
KAIMELIS
Nesugadink mano filmo.
3 SCENA DŽIUNGLĖS. DIENA
Sudužęs HUEY SRAIGTASPARNIS užpildo visą foną.
Fiuzelažas liepsnoja.
Perskaičiau scenarijų.
Manau, kad nekaltybės praradimo scena...
Būk atviras. Čia gali kalbėt nesivaržydamas.
- Ar tau tai įgimta? - Kas?
Nuoširdumas.
Kaip azijiečiui?
Ką? Ne. Kaip žmogui, po velnių.
Rasistinėm ypatybėm ir visom tom nesąmonėm netikiu.
Sėsk. Mes visi vienodi.
Šiuo atveju mes abu - tik kariai.
Tai ir tu buvai karys?
Ne. Negi viską priimi tiesiogiai?
Ne, netiesiogiai. Kalbu apie šią situaciją.
Turbūt buvai reindžeris?
Slaptoji policija.
Po velnių.
Dabar aišku, kodėl Klodas ir Nedas taip atkakliai
tave gyrė.
Jie nori, kad tu mane šnipinėtum.
Manai, kad aš kvailys? Tu šnipas.
Tiesą sakant, dirbau kontržvalgyboj.
Koks skirtumas tarp šnipo ir kontršnipo? Jie visi vienodi. Alio.
Čia yra šnipas, bet jis teigia esąs kontršnipas, tad viskas gerai.
Kas per nesąmonė?
Turiu pasiūlymą.
Dirbk man, bet apsimesk, kad dirbi jiems.
Sužinosim, kaip tie klastingi neokomunistai
siekia pasinaudot mano filmu savo niekingiems tikslams.
Būsi dvigubas šnipas.
Šnipas ir kontršnipas vienu metu.
Ar sutinki?
Paklausyk, atėjau, nes...
Koks tu rimtuolis.
Būtum prastas šnipas.
Todėl žinau, kad tu - ne šnipas. Nes nemoki apsimetinėt.
Laimei, iš tavęs man reikia tik vieno.
Žinoma. Autentiškumo.
Taip. Ar jau perskaitei mano pastabas?
- Gal aptarkim... - Manai, kad aš nesu autentiškas?
Kad pats neturiu autentiškumo? Brolau, aš atlikau tyrimą.
Skaičiau apie Butingerį ir Ficdžeraldą.
Kalbėjau su Žaliąja berete, kovojusiu su degarais.
Jis pasakojo, kaip Vietkongas pakabino jį žemyn galva
ir lašino į šnerves aitriųjų paprikų nuovirą.
Jis apsišiko. Kabėdamas aukštyn kojom.
Išgirdęs jo istoriją, pats vos neapsišikau.
Bet nuėjau į tualetą, nuleidau vandenį
ir pasamdžiau tą niekšą kaip karinį patarėją.
Nes aš taip dirbu.
Mąstau apie tikrovę ir gyvenimą.
Bet dabar imu manyt, kad to negana.
Ką pražiopsojau?
Ko dar trūksta?
Atsakymas - vietnamiečių požiūrio.
Todėl prisidėsi tu. Taip?
Nekaltas, kuklus, romus. Visai kaip vandeninis buivolas.
Tempiantis paprastą plūgą per ryžių lauką.
Taip, supratau.
- Tuomet turiu pasiūlymą. - Taip?
Kodėl nesugalvojus teksto veikėjams vietnamiečiams?
Taip jie galės apibūdint savo kančias.
Pakaks poros eilučių.
Kaip nuspėjama...
Skaičiuoji eilutes kaip savim nepasitikintis aktorius?
Nėra ką skaičiuot.
Atleisk, bet kai taip sakai, aš matau, kad nesupranti kino pasaulio.
Nė kiek.
Nenoriu klausytis, kaip žmonės kalba apie savo kančias. Noriu jas pajust.
Pajausti, po velnių!
Pajausti!
Ar supranti?
Tai emocinė terpė.
Jausmas yra tikėjimas.
Vietnamiečiai ūkininkai ne tokie pat kaip vandeniniai buivolai.
Mes daug kalbesni. Net nustebtum.
Čia kūrybinis sprendimas. Aš priimu kūrybinį sprendimą.
Ar teks tave mokyt kino pagrindų?
Galima perteikt jausmus nenaudojant dialogo,
per mizansceną, montažą.
Ar esi girdėjęs apie Murnau, Drejerį?
Pirmoji mano vizija buvo tokia, kad nieks mano filme nekalbės.
Bet to nepasirinkai.
Bet nepakeičiau požiūrio dėl vietnamiečių,
gyvenančių toj metaforinėj erdvėj.
O amerikiečiai gan plepūs.
Mažiau Murnau ir Drejerio, daugiau Vailderio ir Hokso stiliaus.
Aš suprantu.
Tu nori pasiūlyt dialogą, taip?
Tai bent, pirmas kartas!
Nesileisk įbauginamas mano Oskarų.
Dėstyk.
Pvz., toj scenoj, kur Vietkongas kankina komunistą Kimą...
- Taip? - Jie verčia jį prisipažint.
Tai gal mažų mažiausiai jie turėtų pasakyt:
"Prisipažink, bjaurybe!"
DŽEIMIS DŽONSONAS "KEEP ON GROOVIN'"
Eik.
Eik ir būk mūsų žmonių balsas.
Kiek įtakos gali padaryt patarėjas?
Gal tavo įtaka ir maža.
Bet, kaip sakoma, net ir silpnas šnarėjimas gali peraugt į audrą.
Sugalvok mums puikių frazių.
Čia tos, kurias tau daviau? Ar klausei jų?
Žinoma.
Taip... Tavęs nebus 17 sav.?
Paliksi mane vieną?
Ar esi buvus Napos slėny?
Galėtum savaitgaliais mane aplankyt.
Taip... Tuoj pasiimsiu savo autografų knygelę.
Tu pyksti?
Tą filmą statytų ir be manęs.
Ar nebūtų geriau, jei kas nors pasakytų:
"Ei! Tai, kaip vaizduojat azijiečius - visiška nesąmonė"?
Kas nors turėjo paaiškint Deividui Keradinui,
kad neprisimerktų, lyg jam į akis spigintų saulė.
O man tai atrodo seksualu.
Man atrodo seksualu ir kai tu prisimerki.
Na, neleisk, kad mano skepsis dėl baltaodžių sužlugdytų tavo svajones.
Labai tikiuosi, kad neliksi kvailio vietoj.
Keturi mėnesiai toli nuo čia?
Kokia palaima.
Patylėk!
Man tai nepatinka.
Tai labai ilgai.
- Kas mane vežios? - Tai filmas.
Patylėk, dukra!
Jei jūs prieštaraujat, aš nevyksiu.
Ne, aišku, kad ne.
Jei tai svarbu Klodui bei jo draugam, tai svarbu ir mums.
Čia taip pat ir investicija.
Investicija į ką?
Į projektą atsiimt mūsų gimtinę.
Atsiimt mūsų gimtinę?
Kai grįši iš savo Holivudo misijos,
greičiausiai turėsiu ką papasakot.
- Labas. - Sveika.
- Ar galiu važiuot kartu? - Ne.
Gerai.
Tuomet važiuosiu autostopu.
Amerikiečiai nuolat tą daro. Vadinasi, tai saugu.
Ir pranešk mano tėvams.
Pasakyk, kad palikai mane čia. Vieną.
Negyvenamoj greitkelio atkarpoj.
Ar elgsies gražiai?
Nenoriu rast tavęs pasislėpusios Džeimso Juno persirengimo kambary.
Turėčiau žinot, kas jis toks?
Tu jį atpažinsi.
Jis - azijietis, kurį matom visuos Holivudo filmuos.
Aš nematau azijiečio visuos Holivudo filmuos.
Bet kai matai, tai būna jis.
Bet ilgai jis neužsibūna. Jo kaskart atsikrato.
Bet šiam filme jis bus gan ilgai.
Tai apie ką tas filmas?
Oficialiai tai istorija apie šešias žaliąsias beretes,
įstrigusius Vietnamo kaimely.
Neoficialiai...
Tai istorija apie mažą vietnamiečių ūkininkų bendruomenę,
priverstą rūpintis nekviestais svečiais.
Sveiki atvykę į "Kaimelį".
Jauskitės kaip namie. Visi gaus gėrimų.
Pasilinksminkim.
Nikosas dėkoja visiem, atvykusiem...
Taip... Bet kas oficialiai nutinka tam kaimely?
Įstrigusį su kaimiečiais, kuriais nepasitiki,
kapitoną Šeimusą užvaldo paranoja.
Ir nuojauta, kad artėja jų pražūtis.
- Ei! - Ačiū.
Tu - komunistų šalininkas?
KAPITONAS ŠEIMUSAS
Tavęs klausiu.
- Tai kas vaidins kapitoną Šeimusą? - Rajanas Glenas.
Dar vienas, kurį pamačius atpažinsiu?
Žinoma. Jis - legendinio "Metodo" žvaigždė.
Ar moki angliškai?
Pone Glenai, gal šiek tiek padauginot...
Tiksliau, kapitone Šeimusai.
"Metodas"?
Su manim nejuokauk, siauraaki.
Taip vadinami aktoriai, visą laiką įsikūniję į veikėją.
- Kapitone, paleisk jį. - Ei, ramiau.
Į jį reikia kreiptis veikėjo vardu,
antraip jis pašėls.
Paleisk, paleisk jį. Viskas gerai.
Filmo kulminacijoj - dviejų mačo kova.
Šeimuso ir idealisto jauno seržanto Belamio.
Jį vaidina naujokas Džeimis Džonsonas.
Tas Džeimis Džonsonas?
Ei, Džeimi!
SERŽANTAS BELAMIS
Dieve, tik pažiūrėk!
Jis atrodo visai kaip "Soul Train" laidoj.
Ei, tu, naujoke!
Biče, kas per velniava?
Negali būt.
173 desantas. Bono draugas. Pameni?
- Taip. - Pašėlę vakarai Saigone.
- Fredi... - Taip.
Kas čia dabar?
Karinis patarėjas.
- Turbūt negalėjai patikėt? - Taip.
Kaip Bonas? Ar jis ištrūko?
Ir kaip tas kitas vyrukas? Jūs trys buvot kaip broliai.
Taip...
Žmonės, žmonės...
KAIMELIS PRADŽIOS VAKARĖLIS
Akimirkai prašau viso jūsų dėmesio.
Ateikit arčiau, kad jausčiaus išpuikęs.
Mes, laimingieji, esam armija kare prieš karą.
Mūšio išvakarėse mano protėviai graikai Linkoln Parke, Mičigane...
Jie kreipdavosi į dievus - į Dzeusą, Atėnę, Arėją.
Ir prašydavo jų apsaugos.
Šįvakar prašau jūsų visų prikelt visą panteoną!
Jahvę, Mahometą, Baalą, Belzebubą. Net ir Šėtonui atsiras vietos.
Ar galit paplot Šėtonui?
Čia Vietnamas. Viskam vadovauja velniai.
Kur mano?...
Štai mano bičiulis. Mūsų konsultantas vietnamietis.
Jis rūpinasi, kad viskas būtų tikra. Paplokit jam.
Visi turi dievą. Kas yra Vietnamo dievas?
Pasakyk jo vardą. Arba jos.
Nežinau. tiesiog Dievas.
"Nežinau. tiesiog Dievas." Kaip galinga.
Susikibkit už rankų.
Priklaupkit ir pasimelskit.
Suteikit man šį malonumą. Darau tą prieš kiekvieną sėkmingą projektą.
Brangūs dievai, rytoj braidžiosim iki kaklo įklimpę į mėšlą -
tarp mūsų protėvių žarnų.
Bet jei viską padarysim tinkamai,
mes galim visas karo apgavystes
nusitempt į pragarą ir pakilt.
Žinot ką? Žinot ką? Tą darysim iš studijos lėšų.
Nagi!
Senovės Egipto dvasios, senovės Romos šešėliai,
palaiminkit šiuos aktorius ir darbuotojus, nes ryt pradedam kelionę!
Šampanas liejasi.
Girdėta melodija? Nagi!
Kas dainuoja šią dainą?
Vaje, jis - mūsų aktorius!
Kary, eik ir padainuok.
Juk toks tavo darbas.
- Tu dainuoji. - Nagi.
Juk žinot, kad prašysiu.
Padrąsinkim jo kartos balsą.
Darau tą tik dėl tavęs.
Sveiki, visi. Ko sėdit ir verkiat?
Nukabinę nosis.
Negi nežinot, kad verkti turi vienas?
O kai juokiesi...
Džeimsas Junas. Sveikas.
RYŠININKAS "KOMUNISTAS" KIMAS
- Garbė su tavim susipažint. - Ačiū.
Tai tave sumušė su žalvariniu kastetu...
- Robertas Mičamas. - Taip.
Buvau kinų geležinkelio darbuotojas, kurį nudūrė Ernestas Borgnainas.
Japonų karys, kurį nušovė Sinatra.
Vaje...
Pirmąkart vaidinu Korėjos amerikietį.
- Pirmą kartą. - Tai bent.
- Tu - Vietnamo konsultantas? - Taip, tai aš.
Todėl jis mane pakvietė.
- Su manim būk atviras, gerai? - Žinoma.
Stebėk mane.
Padarysiu viską, ką galiu.
Ačiū.
- Labas. - Sveika.
Aš Monik Tibo.
Gamybos dizainerė yra atsakinga
už visų negyvų filmo detalių išvaizdą.
Aišku.
Trečią kartą dirbu su šiuo autorium.
Jis - vienintelis tikras visatos genijus.
- Ir kaip sekas? - Lengva nebuvo.
Kodėl?
Nes čia augmenija netinkama.
Teko importuot augalus iš Filipinų.
- Net iš Filipinų? - Taip, kapitone.
- Įspūdinga. - Taigi...
Kaimelis.
Atgabenom visus naminius gyvūnus.
Vištas, buivolus, kiaules.
Kaip matai, pinigų negailėjom.
Viršininkas mus labai palaikė.
- Tu viską sukūrei? - Taip.
- Jis labai stengias dėl... - Autentiškumo.
Na? Ar pavyko?
Net užuodžiu mamos ruošiamą maistą.
Tai nuostabu. Eikš, kai ką parodysiu.
Kas dar?
Na, ką manai?
- Tai stulbinama. - Ačiū.
Gal galiu padaryt ką nors, kad jos atrodytų dar įtikinamiau?
Gal gali ant vieno iš antkapių užrašyt šitą?
Gerai.
Tavo mama?
Ji mirė, kai čia studijavau.
Kurį laiką sirgo, bet man nepranešė.
Nenorėjo, kad nerimaučiau.
Ją palaidojo tamsiam, nepažymėtam kape, nes gyvenom skurdžiai.
Vietname, šis kapas būtų brangiausias.
Bonai... Fredis tavęs pasiilgo.
Jis užsiaugino tikrą amerikiečio pilvą.
Juk žinai, kaip jis mėgsta alų. Žinoma, tik "Bud".
-"Heineken". - Rimtai?
Jis gerdavo "Heineken".
Gal ir tu čia atvažiuok?
- Pasilabintum su senu draugu. - Bičiuli...
Tikrai nepakenks. Pakeistum aplinką.
Amžinai kartoji, kad ilgies džiunglių ir šūvių.
Tikrinam garsą!
Garso greitis!
Jungiam kameras!
- Trečia scena, pirmas dublis. - Pasiruošę?
Pradedam. Kamera!
Pradedam filmuot, veiksmas!
Nagi, nagi!
3 SCENA - DŽIUNGLĖS - DIENA Iš fiuzeliažo veržiasi liepsnos.
ŽALIOSIOS BERETĖS ieško, kur pasislėpti.
Kapitone, eik be manęs, man nepavyks.
Taip lengvai nepasiduosi. Nagi!
Nagi.
Ar tu bent šlubuoji?
Pamiršai, kad tau peršovė sumautą koją?
- Kadras! - Turi šlubuot!
- Teks pradėt nuo pradžių. - Kadras!
Dainininkas pamiršo šlubuot.
- Aš nebegaliu. - Atleiskit.
KUĖ LIN 1929-1968
Pasiruoškit! "Kaimelis". 7 scena, 2 dublis.
Veiksmas.
7 SCENA - DŽIUNGLĖS - DIENA
ŽALIOSIOS BERETĖS keliauja į džiungles.
Prisistatyk!
Prisistatyk.
- Nešaukit! - Prisistatyk.
Čarli, nešauk!
Ant kelių, rankas į viršų!
Nejudink rankų!
Rankas į viršų!
- Ant žemės! - Nagi, gulkis!
Palaukit! Nors kartą patylėkit!
Nors kartą sužibėjo seržantas Belamis.
Kadras!
- Viskas. - Puiku.
- Kapitone Šeimusai, kaip jauties? - Mėšlinai.
Seržantas Belamis stovėjo netinkamoj pozoj.
- Dėl to nesijaudinu. - Ne?
Čia tiesiog visiškas chaosas ir...
Kariuomenėj chaoso nėra.
Tau patinka neišmanymas?
Jei tu pasitiki manim, aš pasitikiu tavim. Šįkart norėčiau tęst.
Reikia pakartot.
Vietnamiečiui patarėjui nepatiko paskutinis dublis?
- Taip. Ta senutė... - Taip?
Ką ta senutė?
Juk sakiau, kad čia Vietnamas.
Jei reiks kalbėti, tai kalbėk vietnamietiškai, gerai?
Aš vietnamietiškai nemoku.
Kodėl ji nemoka vietnamietiškai?
- Kodėl nemoki vietnamietiškai? - Nes aš kinė.
Ar tavęs klausiau?
Gerai...
Suprantu, kad akcentas kitoks,
bet gal galėtum kalbėt kaip vietnamietė?
O tu moki danų kalbą?
Biče, tiesiog... Velniop ją.
Pakeisk ją kita, kuri moka vietnamietiškai.
Bėda ta, kad nė viena iš jų nemoka vietnamietiškai.
Nė viena iš statisčių nemoka vietnamietiškai? Aišku.
- Tu tą žinojai? - Aš moku vietnamietiškai.
Ar tu senutė?
Kas gali paaiškint, kodėl statau filmą apie Vietnamo karą
su statistais, kurie nemoka vietnamietiškai?!
Maiki, klausiu tavęs. Tik žiūriu į tą pusę.
Pone, scenarijuj nebuvo teksto...
Tad nereikėjo vietnamietiškai mokančio žmogaus.
Tai bent. Ji tiesiog pernelyg įsijautė...
- Nesipuikuok. - Na...
- Tiesiog spontaniškai leptelėjo. - Man spontaniškumas patinka.
- Žinau. - Gerai.
Nurimkim. Nesipykim kitų akivaizdoj.
Man reikia 100 statistų vietnamiečių. Pirmadienį, 6 val.
Ačiū. Tikrų vietnamiečių.
Pone, pirmadienis poryt.
- Nereikia to "pono"! - Pirmadienis poryt!
- Dvi sumautos dienos. - Brolau, turi dvi dienas.
- 48 val. - Paskambinsiu atrankų kompanijai.
Skambink kam tik nori. Vaileta, dalink skrajutes.
Aš galiu tą padaryt.
- Taip. Aš tuo pasirūpinsiu. - Eik.
Kokio reikia akcento? Šiaurės ar pietų?
Šiaurės būtų geriau, bet jei bus pietų, aš juos pamokysiu.
Atleisk, kad prašau taip skubiai,
bet Klodas labai įsijautęs.
Sušauksiu pajėgas.
Statistai atvyks rytoj ryte.
O dabar noriu pasikalbėt su Lana.
- Lana? - Ne.
Lana dabar užsiėmus.
Ji uoliai dirba mano padėjėja...
Paskambink jam. Antraip tavo tėvas mane nudės.
Vis dar bijai mano tėvo?
Turbūt čia tik aš pakankamai subrendus.
Būk vyras.
- Gal aš galėčiau būt statistė. - Kamera filmuoja.
7 scena, kartojimas, 1 dublis.
- Nuleisk jį! - Ant kelių!
- Nutilk!
Mes nebijom.
Mūsų rankos sugniauš amerikiečių imperializmą!
- Kadras. - Kadras!
Ką ji pasakė? "Nešaukit, aš kaimietė.
"Aš tik kaimietė." Taip?
- Taip, man tinka. - Buvo puiku.
Jungiam kamerą!
33 SCENA - RYŽIŲ LAUKAS - DIENAS
Ginkluotas ir įsiutęs VIETKONGAS užpuola KAIMIEČIUS.
Kas čia dabar? Kadras!
- Juokingai siaubinga. - Kadras.
Norit sugadint mano filmą?
Turim tikrų vietnamiečių, bet jie nėra matęs karo!
Kas per nesąmonė?
Tu ne Čarlis, o Čarlis Braunas.
Man nebaisu. Turėčiau būt persigandęs!
Jūs nevykėliai! Pasakyk jiem.
Gal jie turėtų kaimiečiams ką nors sušukt.
Kuris iš jų? Jie visi atrodo kaip sumauti vaikai.
Jis tinka. Tu pasamdytas. Tegu jis eina prieky ir ką nors pasako.
Gerai.
- Jis turi būt piktas. - Gerai.
Pirmyn!
Kai sušuks "veiksmas", sakyk:
"Amerikiečių imperialistų šalininkai išdavė mūsų tautą.
Mums nėra nieko brangesnio už nepriklausomybę ir laisvę."
To nesakysiu.
Toks tavo tekstas.
Čia komunistų propaganda.
- Tu ir esi komunistas. - Aš nekenčiu komunistų!
- Pradėsim iš pradžių. - Gana. Eime.
"Amerikiečių imperialistų šalininkai išdavė mūsų tautą.
Mum nėra nieko brangesnio už nepriklausomybę ir laisvę."
"Kaimelis". 35 scena. 1 dublis.
Aš nesakysiu kvailo komunistų šūkio
jūsų mėšlinam filme už 15 dol. per dieną!
Kadras! Šitą įtrauksim. Buvo puiku.
- Kadras! - Puikiai padirbėjai.
- Pone, turim bėdelę. - Ne, neturim.
- Aš patenkintas. - Tęskim.
Damos, iš vandens!
Paklausykit.
Dabar...
Vadovybė sutiko parūpint tinkamesnio maisto.
Ir visiem 1 dol./val. padidinti atlygį.
Tie, kurie vaidina Vietkongą, gaus papildomus 10 dol.
Ir jų pavardės bus nurodytos prie aktorių.
Vietkongas nužudė mano brolį ir dėdę.
Jie gyvuliai.
Pasistenkim išlikt nešališki.
Čia filmas.
Menas kuriamas tam,
kad tyrinėtume gyvenimo sudėtingumą,
kad įsigilintume ir atskleistume užslėptą tiesą,
kad sugebėtume pažvelgt į reikalą iš visų pusių.
Kas nors turi tą padaryt. Aš paimsiu pinigus.
Atleisk, bet vaidint gali tik vyrai. Bet ačiū.
Ar kas nors pakels rankas?
10 dolerių...
Kas nori pakankint?
Ką tiksliai turėsim daryt?
Jūs kankinsit Džeimsą Juną.
Kodėl jį kankinsim? Kokia priešistorė?
Na...
Kai JAV armija išžudė jų artimuosius,
Vietkongas pasislėpė miškuose...
Užpuolimo metu jie sučiupo komunistą Kimą.
- Reikia trauktis! Netekom Kimo! - Jų čia pilna. Greičiau.
Vietkongui reikia informacijos apie amerikiečių oro antskrydį.
Deja, reikalas toks skubus,
kad tenka imtis specialios tardymo taktikos...
Bjaurybe!
Greičiau, tempkit jį!
Kadras! Jau viskas!
Jis tikrai atrodo lyg nušautas.
Labai tikroviška.
Pala. Ar paminėjau, kad ten buvo ir Bonas?
Gerai, atleiskit. Patikslinsiu.
Sveikas, maksimaliste.
Tai tiesa. Lana sakė, kad amžinai būni čia.
Buvo gera jį stebėt.
Tęsiam.
Kaip nužudęs daug žmonių, pats puikiai moki mirt.
- Mirti - smagu. - Taip.
Nesakau, kad buvo smagu stebėt, kaip jis šaiposi iš mūsų mirusių draugų.
- Mirsi dar ne kartą. - Jam nederėjo to sakyt.
Nesugadinkit mano filmo. Veiksmas.
Bet buvo smagu matyt atsigaunantį Boną.
Kadras! Puiku!
Pirmą kartą nuo atvykimo į Ameriką jis buvo tikrai laimingas.
"Kaimelis", 45 scena, 4 dublis.
Jis mirė daugybę kartų, įvairiausiais būdais.
Kadras. Puiku.
Lentelę.
Nudėk juos!
Bet vaidint norėjo ne tik Bonas.
Rodom draugus ir artimuosius. Gedėkit!
Kadras. Puikus kinas!
Neblogai.
Ei!
Kas tau? Kodėl taip nori vaidint?
Na...
- Lan, puikiai vaidinai. - Ačiū, Džeimi.
Nėr už ką.
-"Džeimi"? "Lan"? - Jis nori, kad taip jį vadinčiau.
Beje, panelyte, dėl to teksto, kurį pati sugalvojai...
"Nešaudykit." O kita dalis - "Seneli, nemirk."
Neblogai. Gal įtrauksim į filmą.
Ei, Tomi!
- Ir vėliau kvieskit tą merginą. - Taip!
Sveika, Vaileta.
Aš paimsiu. Vis tiek ten einu.
- Jis mane kvietė. - Gerai.
Vaileta prašė atnešt maistą.
Ačiū. Padėk ant staliuko, ten.
Viskas?
Nenorėjau trukdyt.
Bet bijau, kad kitos progos nebus.
Po pietų reiks teksto kankinimams.
Jiems teksto nereikia.
Gerai. Bet juk jie jį kankins.
Todėl reiks teksto, kad išgautų informacijos.
Čia karas.
Ne teisinė drama, ne komedija. Čia sadizmas.
Žvėriškas žiaurumas...
Pamaniau, kad tekstas padėtų tą perteikt.
Ne tekstas. Viena eilutė. Ne, išsirink žodį.
Jie galėtų tą rėkt ar kartot kaip skanduotę.
- Kaip skanduotę? - Taip.
Gal jau eik? Čia ne hobis.
Ieškau įkvėpimo filmo pabaigai.
Tai asmeniška.
Jaučiuos taip, lyg stebėtum mane besimasturbuojantį.
- Aišku. - Nori stebėt, kaip baigiu?
- Atleisk. - Neatrodo, kad gailies.
Vade!
Sveikas.
Kas tave įkvėpė taip aukštai užkopt?
Kare svarbus pasiaukojimas.
Gerai. Žinau, ką galvojat.
Taip, pasakoju apie tai, ko pats nemačiau.
Atleiskit.
Dalis pokalbio - mano spėjimai,
bet tas padės paaiškint tolesnius įvykius.
Dėl savo vyrų mielai gyvybę paaukočiau.
Ir mainais tikiuos to paties.
Kas?
Bet kai žiūriu tam naujokui į akis...
Mainais nieko negaunu!
Todėl jaučiuos kaip mulkis. Man tas nepatinka.
Ne, ne. Tu teisus.
Rajanai... Klaida, kapitone.
Tu medžiotojas, stipriausias plėšrūnas. Liūtas.
Maisto grandinės viršūnėj. Geriausias savo klasėj.
Triskart apdovanotas, jauniausias žalioji beretė, tapęs majoru.
Bet buvai nužemintas į kapitono pareigas tik todėl,
kad puolei tą mulkį generolą.
Po nužeminimo gal ir nebesi liūtas. Bet tikrai esi leopardas.
Tai pakankamai gerai.
O Belamis yra antilopė.
Jauniklis, kuriam lemta atsidurt tavo nasruose.
Jis - tavo pietūs.
Manai, kad leopardas žvelgia elniukui į akis
ir jam rūpi, ką šis galvoja?
Ne!
Jis puola, ryja, virškina ir iškakoja skerdeną.
Tai tu.
Leopardas.
Man tai patinka.
Ir man patinka.
Na, juk turi laisvą popietę.
Taip, pailsėk. Gal palįsk po dušu.
Velniop dušą. Kovos lauke dušų nebūna.
Labas.
Sveikas.
- Kaip atrodau? - Siaubingai.
Puiku.
Jau pietūs. Gal tau padėt nulipt?
Ne. Žinai, kiek užtrukau, kol viską paruošiau?
Gal bent vandens atsigersi?
Ne, nereikia. Ačiū.
Šiandien - svarbioji diena. Nervinies?
Tikrai ne.
Jau nekantrauju. Bus smagu.
- Na, sėkmės. - Gerai, bičiuli.
- Kaimelis. 32 scena, 2 dublis. - Veiksmas!
Prisipažink, mulki!
Nagi!
- Man patinka. - Ačiū.
Tai tikra. Nagi.
Taip.
Vaje...
Biče, nagi!
Jau netrukus Saigonas pralaimės.
Ir visi jūs, išdavikai, įsileidę gyvatę į savo namus,
parklupsit ir maldausit, kad jums leistų pasprukt.
Bet net ir tuomet mes jūsų nepaleisim!
Po velnių. Buvo sunku žiūrėt.
Tiesa? Bravo, bičiuli!
Galit pamatyt virtą kiaušinį, kurį suvalgiau pusryčiam.
Tas trynys bus filme, pažadu.
- Taip! - Ačiū.
Nuostabusis Džeimsas Junas!
Nieks nemoka mirt geriau už Džeimsą Juną.
Paplokit Džeimsui Junui!
Čia autentiškiausia mūsų nufilmuota scena.
- Myliu tave. - Ačiū.
- Ko plojat? - Nuostabi mirtis!
Ko plojat?
Paaiškinsiu kodėl.
Nes komunistas Kimas ten kabėjo 4 sumautas valandas!
Jis praleido pietus.
Komunistas Kimas iš tiesų kentėjo!
Manot, kad mes būtume tą pajutę,
jei jis per pietus būtų flirtavęs ir perdęs,
o tuomet apsipurškęs netikru prakaitu prieš pat filmavimą?
Elvis Preslis buvo pasirengęs tarnaut!
O Kašijus Klėjus nebuvo!
Po velnių, kaip tą suprast?
Normalu jaustis nesmagiai.
Tai puiku. Ką tik matėm puikų darbą.
Viskas gerai.
Po velnių! Traukis iš kelio.
Dar nesibaigus karui, mes visi būsim kruvini.
Iki rytojaus, bičiuli.
Įkvėpimo kupinas vakaras. Visiems ačiū.
- Šeimusai... - Labas.
Ar esi matęs tokį ryškų Šaulio žvaigždyną?
- Pusiau žmogus, pusiau... - Arklys.
Mano mintys klajoja.
Turiu puikų sumanymą.
Manau, kad šis vakaras įkvėpė mus abu.
Tai bus nauja scena.
Einu dabar pat ją užrašyt.
Manau, kad tau ji patiks.
Aš jau eisiu.
Ta vietnamietė...
Graži maža...
Pabučiuok mane.
Ne!
Po velnių!
Visiems labas rytas.
Dingo kapitonas Šeimusas.
Jis turi ginklą.
Manom, kad jis neužtaisytas. Bet kol įsitikinsim,
darbas stabdomas.
Jo ieško ir vietos teisėsauga.
Jo kvapas labai ryškus.
Neabejojam, kad policijos šunys greit jį ras.
Kol kas palaukit ir neišeikit iš teritorijos.
Jūs negalit išeit.
- Jis pamišėlis. - Viskas gerai.
- Ar matėt Laną? - Ne.
Mergyt, o tu ypatinga.
Ten kilo tikra sumaištis, o tu tiesiog sėdi prie vandens.
Dainuoji seną dainą,
išmoktą iš propropromočiutės.
Taip, teisingai.
Miuziklas "Kaimelis".
Taip, taip.
Ji nuostabi, tiesa?
Mes repetuojam jos naują sceną.
Aktoriai ir darbuotojai, tuoj pat grįžkite į savo kambarius.
Žinau, kad jūs ten. Čia ne pokštas.
Pratęsim vėliau.
Taip.
Kas nutiko?
Be to, kas parašyta?
Tau ta scena nepatinka?
Ne, džiaugiuos, kad jis skyrė tau teksto.
Ne visai teksto. Tik žodžių...
Čia didžiulis proveržis.
Tai ne vienintelė jos scena.
Bus dar viena. Nagi, parodyk jam,
Vaidinsiu finalinėj scenoj su kapitonu Šeimusu.
Jis mane užpuls, o Belamis išgelbės.
Kuė Lin? Tu vardu Kuė Lin?
- Čia mano mamos vardas. - Taip.
Dieve, kas čia?
Čia naujoji pabaiga?
Čia sumauta beprotybė!
Jie tam nepritaikyti. Negali staiga taip sugalvot.
Mieloji, tapydamas pajutau įkvėpimą. Tavo dėka.
Pati patarei man išnaudot gebėjimą tapyt.
Viskas pasikeitė.
Viskas turi sudegt. Viskas. Be išimčių.
Beprotybė laimės. Anarchija, chaosas. Pasaulis susprogs.
- Kaip filme "Zabriskio viršukalnė"? - Taip.
- Būtent. Tik visko daugiau. - Ne.
Milijonus kartų daugiau.
- Tokia mano vizija. - Ne!
Tai pavojinga. Bet tu neklausai sveiko proto.
- Tu kaip vaikas. - Todėl tu mane myli.
Taip, myliu tave.
- Nes aš kaip vaikas? - Žinoma.
Aš tavo "petit chou"? Taip, mano meile!
Šeimusas grįžo.
Žinojau, kad grįš. Šunsnukis.
Kuo galiu padėt? Turi dar pastabų?
Ne, pabandysiu atspėt.
Nori pasiūlyt, kad ne Belamis turėtų mokyt kaimietę
anglų kalbos,
o ji turėtų jį mokyt vietnamiečių kalbos.
Ar aš teisus? Pataikiau?
Ne. Ne visai.
Suprask mane teisingai. Scena puiki.
Ji parodo, kad vietnamiečiai yra tikri žmonės.
- Nuobodu. - Tai bus unikalu.
Kaip nesupranti? Vien tai, kad galvoju apie tokius dalykus...
Tai rodo tavo teigiamą įtaką.
Turėtum džiaugtis, didžiuotis savim.
Deja, jūsų kalba - visiška nesąmonė.
Tai neįmanoma.
Ypač žinant apie mažytes mūsų pop dievaičio smegenėles.
Tad negaliu padėt.
- Taip... - Toliau.
- Ir... - Toliau.
64 scena.
- Po velnių, ką? - 64 scena.
Tuoj atsiversiu.
- Taip. - Ar tai tikrai būtina?
Deja, taip.
Kodėl?
Net juokinga. Rašydamas tą sceną, žinojau, kad tu turėsi, ką pasakyt.
64 sceną parašiau tam, kad ją pagerbčiau.
Mano mamą? Išprievartavimo scena bus pagerbimas?
Jos skausmui.
Tu apie mano mamą nieko nežinai.
Supratu, kad ji buvo išprievartauta.
Kaip ir visi tavo šaly. Ne tiesiogine prasme, bet išprievartauti.
Ar klystu?
Patikėk, žiūrovai bus pasibaisėję.
Tai juos paveiks visam laikui. Tai tiesiog teisinga!
Po velnių, padariau tą dėl tavęs!
Bet ar pagalvojai apie Laną?
Ji dar jauna, nė nespėjo tapt tikra aktore.
Tu teisus.
Todėl ji tokia autentiška. Visai kaip tavo mama Kuė Lin.
Po velnių, netark jos vardo!
Lana - tikra vietnamietė.
Dabar jai teks garbė atstovaut
dešimtims milijonų vietnamiečių,
kurie taip ir neturėjo progos pasisakyt.
Po velnių, ar ne to norėjai?
Ko tu pyksti? Turėtum man dėkot.
Ačiū, kad taip toli mus nuvedei.
- Toliau susitvarkysim patys. - Neliesk manęs!
Gerai. Juk supranti, kad tu atleistas?
Man labai pasisekė.
Antonionis turėjo Moniką Viti.
O aš turiu Monik Tibo.
Taip, ir vėl prisipažįstu, kad pasakoju apie įvykius,
kurių pats nemačiau.
Nemanau, kad ši scena - nesusijus.
Bet jei ji jus įžeidžia, tai prasukit.
Pašokim.
Kas čia?
- Po velnių, kas čia? - Nežinau.
- Tyčiojies? - Ne.
- Kas čia? - Nežinau.
Bet...
- Pažiūrėkim. - Prašom.
AŠ PASIRUOŠĘS
Po velnių!
Tas vyrukas tikrai pavojingas.
Pasiruošęs kam?
Mirusieji išvyksta! Ačiū už viską!
Šaunuolis, Džeimsai.
Ačiū. Mirusieji išvyksta.
Tikrai taip. Kaip elniena?
Stebinančiai skani.
Tikrai?
Kai jis grįžo su tuo elniu ant kupros, nė kiek nenustebau.
Žinot, kodėl pastaruosius 5 m. Rajanas nevaidino nė vienam rimtam filme?
Jis sulaužė Kenui Omahai nosį.
Kodėl?
Kad iššauktų tikrą scenos partnerio reakciją.
Būk atsargus, gerai?
Sėkmės, bičiuliai.
Iki.
64 SCENA - KAIMELIS - KUĖ LIN TROBELĖ
Na, jungiam kameras.
Lentelę.
64 scena, 1 dublis.
Veiksmas.
Kaimelio karalius.
Aš esu kaimelio karalius, o tu būsi mano karalienė.
Pabučiuok mane. Pabučiuok.
Atsiprašau. Ar Lana čia?
- Su Šeimusu? - Jis psichiškai nesveikas.
Nutaikė į mane ginklą ir ėmė vadint nigeriu.
Jis nebesivaldo! Bet nesijaudink.
Lan nieko nenutiks. Aš apsaugosiu ją nuo to mulkio.
Po velnių! Įleisk mane!
Čia tylu. Pasinaudok tuo.
Gal gali paklaust, ar Lanai viskas gerai?
- Kas ta Lana? - Aktorė vietnamietė.
Ji? Ji susitvarkys, ar aišku?
- Laukit nurodymų. - Supratau.
Kai režisierius duos ženklą, pamojuosiu vėliavėle.
Tuomet eisi vidun. Aš pamojuosiu vėliavėle.
- Gerai? - Supratau. Eik.
Puiku. Palauk.
- Ne, ne! - Aš esu išrinktasis.
Atsiduok mano valiai. Būk mano! Susijunkim į vieną!
Neatpažįsti manęs? Aš tavo karalius.
Tu būsi mano paklusni vietnamietė elniukė. Pabučiuok mane.
Pabučiuok ir pamatysi, kad aš - tavo draugas.
Klaupkis!
Ne!
Po velnių, neliesk jos!
- Paleisk ją! - Po velnių!
Kartojam?
Eik po velnių, bjaurybe!
Paleisk mane!
Eik velniop!
Dieve, ką jie tau padarė?
Ar jis pasakė "kadras"?
Kadras!
Pagaliau tau pavyko! Po velnių, tai buvo tikra!
Po velnių, kaip tai nutiko?
- Gali pasvajot. - Mano bičiulis!
Gal pakvaišai? Kodėl įleidai jį be mano ženklo?
Vietnamietis griebė mano vėliavėlę ir ėmė mojuot.
- Ką? - Lana, pasikliauk manim.
Tu nesupranti. Jis būtų iš tiesų tą padaręs.
O tu nesupranti, kad aš būčiau susitvarkius.
Tu. Ir vėl.
Pusgalvi, sugadinai geriausią dublį!
Mano vienintelį dublį!
Negaliu filmuot iš naujo, nes tie sumauti mulkiai
ištalžė viens kitam snukius!
Tu patenkintas?
Konsultantas, kurį atleidau, grįžo nemokamai sugadint filmą.
Štai, ką jūs matėt. Pirmas toks kartas kino istorijoj.
Tau tik tas ir terūpi?
Jei būčiau leidęs tęst, ji būtų išprievartauta!
- Iš tiesų. Tau tas rūpi? - Baik!
- Tuomet būtum patenkintas? - Eik velniop!
Ar čia būtų pirmas kartas kino istorijoj?
Baik!
Ką tu darai?
Kvaily, čia tik vaidyba! Tai netikra!
Kodėl gadini man gyvenimą?
Dieve! Po velnių!
Po velnių!
Lėktuvai po 5, 4, 3...
Taip! Puiku!
Prisimerkęs žiūrėjau į tą didžiulį ugnies kamuolį.
Gėda prisipažint, kad susimąsčiau,
ar panelė Mori mane pavadintų seksualiu.
Negi nesupranti, kad tave paveikė
Holivudo neišmanėlių kvailystės?
Tas kvailystės, kurias tikėjaisi pakeist.
Manai, kad tu vienas perpratai
amerikiečių kultūros kūrinių niuansus. Klysti.
Mūsų partija atliko išsamų
priešo propagandos tyrimą.
Dabar, kai esu perauklėtas,
klausydamasis seniai girdėtos amerikiečių dainos,
jaučiu tik pasibjaurėjimą.
Vertė: Kotryna Vilkonciene