Ikke ødelegg filmen min.
SCENE 03 - UTENDØRS JUNGELEN - DAGTID
DET STYRTEDE HUEY-HELIKOPTRET FYLLER HELE BILDET
FLAMMER BEGYNNER Å SLIKKE SKROGET
Jeg har lest manuset.
- Jeg synes at tapet av uskyld... - Vær ærlig. Her skal du snakke fritt.
- Greit? Ligger det til din natur? - Hva da?
Ærlighet.
- Mener du som asiat? - Hva? Nei, som menneske, for faen.
Jeg tror ikke på det rasistiske tøvet. Sett deg. Vi er alle like.
Så... I dette tilfellet er vi begge bare soldater.
Har du òg vært soldat?
Nei. Skal du ta alt jeg sier, bokstavelig? Nei, ikke bokstavelig, men her vi er nå.
- Du var vel sikkert kommandosoldat? - Det hemmelige politi.
Fy faen!
Nå skjønner jeg hvorfor Claude og Ned anbefalte deg så fast og bestemt.
De vil at du skal spionere på meg. Du er spion!
- Jeg jobbet med kontraspionasje. - Det går ut på det samme.
En spion her sier at han er kontraspion, så da er det greit. Hva faen?
Hva om du heller jobber for meg mens du later som at du jobber for dem?
Finn ut hvordan snikene vil utnytte filmen til sin egen nedrige fordel.
Du kan være en dobbeltspion. Spion og kontraspion på én og samme gang.
Er du med på det?
Altså, jeg kom hit for å...
Du er så alvorlig. Nå vet jeg at du ikke er spion. Du har ikke noe pokerfjes.
- Men jeg trenger bare én ting fra deg. - Selvsagt. Autentisitet.
- Har du rukket å lese notatene mine? - Er jeg ikke autentisk?
Har jeg ikke autentisitet? Jeg har da lest Buttinger og Fitzgerald.
Jeg pratet med en green beret som kjempet med montagnardene.
V.C. hang ham opp ned og helte rød pepperte i neseborene på ham.
Han gjorde på seg mens han hang der.
Jeg holdt på å gjøre i buksa selv, men gikk på do i stedet,-
og så ansatte jeg ham som militær rådgiver.
For det er slik jeg jobber: Jeg bringer virkeligheten til live.
Men nå tenker jeg at det er ikke nok. Hva er det jeg mangler her?
Jo, vietnamesernes perspektiv. Der kommer du inn i bildet.
Uskyldig, beskjeden, føyelig, litt som vannbøflene.
- Enkle ploger som trekkes gjennom markene. - Skjønner.
- Da har jeg et forslag. - Ja?
Gi vietnameserne noen replikker, så de kan beskrive lidelsene sine.
Så forutsigbart! Teller du replikker, som en annen usikker skuespiller?
- Det er jo ingen replikker å telle. - Du forstår deg åpenbart ikke på film.
De skal ikke prate om lidelsene. Jeg vil føle dem, for faen!
Føle dem!
Forstår du? Film er et gripende medium. Det man føler, det tror man på.
Vietnamesiske bønder er ikke helt som vannbøfler.
- For det første er vi langt mer pratsomme. - Det er et kreativt valg.
Må jeg gi deg et grunnkurs i film?
Man kan skildre følelser uten dialog ved hjelp av mise-en-scéne. Montage.
Kjenner du til Murnau og Dreyer?
- Jeg ville lage en film der ingen snakker. - Men det gjorde du ikke.
Men jeg stod på mitt om vietnameserne. De lever i det metaforiske rommet.
Mens amerikanerne skravler mye. Det minner mer om Wilder og Hawks.
Nå skjønner jeg. Du vil foreslå dialog for meg.
Aldri skjedd før! Ikke la oscarene mine skremme deg. Ut med det.
Scenen der Vietcong torturerer Commo Kim. Det står at de presser ham til å tilstå.
Da trenger de i det minste en replikk som...
Skjønner du? "Tilstå, din jævel."
Dra. Dra.
Dra og vær vårt folks stemme.
- Hva kan vel en rådgiver utrette? - Innflytelsen din er liten.
Men selv rasling i løvet kan utvikle seg til en storm.
Gi oss noen gode replikker.
Dette er albumene jeg ga deg, ikke sant? Har du hørt på dem?
Selvsagt.
Jaha, så du skal være borte i 17 uker? Og la meg sitte igjen alene?
Har du vært i Napa Valley? Du kan komme på helgebesøk.
Ja, la meg finne frem autografboka mi.
Er du sint?
Filmen vil uansett bli spilt inn.
Er det ikke best om noen der kan si: "Skildringen din av asiater er på trynet"?
Noen burde bedt David Carradine la være å myse som om han hadde sola i øynene.
Jeg synes at det er sexy.
Det er sexy når du myser også.
Ikke la min dype skepsis til hvite menn ødelegge illusjonene dine.
Håper du ikke får svi for dette.
Får du være borte i fire måneder? Det høres herlig ut.
Ti stille.
Jeg misliker det. Hvem skal være sjåfør for meg imens?
- Det er en film. - Ti stille!
- Hvis du insisterer, drar jeg ikke. - Nei, nei.
Er det viktig for Claude, er det viktig for oss.
- Dette er en investering. - En investering i hva da?
- Prosjektet for å ta tilbake hjemlandet. - Ta tilbake hjemlandet vårt?
Jeg vil kanskje ha noe å fortelle deg, når du er tilbake fra Hollywood-oppdraget.
- Hei. - Hei.
- Kan jeg bli med...? - Nei.
Nei vel.
Da får jeg heller haike.
Amerikanerne gjør det ofte, så da må det jo være trygt.
Kan du gi foreldrene mine beskjed-
og si at du etterlot meg mutters alene-
ved en helt øde veistrekning?
Vil du oppføre deg?
- Ligg unna James Yoons garderobe. - Skal jeg vite hvem det er?
Du vil gjenkjenne ham. Han er asiaten i alle Hollywood-filmer.
- Det er ikke asiater i alle filmene. - Ser du en, er det ham.
Han vises aldri lenge. Han blir alltid drept.
- Men i denne filmen er han med lenge. - Hva handler filmen om?
Offisielt handler den om seks green berets som havner i en vietnamesisk landsby.
Uoffisielt...
...handler den om et lite bondesamfunn som får en gjeng ubudne gjester.
Velkommen til "The Hamlet". Føl dere som hjemme.
Alle får to drikkebonger. Nå blir det fest!
Nicos vil takke alle for at de kom...
Men hva skjer i "The Hamlet"?
Kaptein Shamus stoler ikke på beboerne, blir paranoid og frykter sin undergang.
Hei! Er du en kommunistsympatisør?
KAPTEIN SHAMUS
- Jeg prater til deg, ja. - Hvem spiller Shamus?
- Ryan Glenn. - Vil jeg kjenne igjen ham òg?
Så absolutt. Han er en legendarisk metodeskuespiller.
Snakker du engelsk?
Du har visst drukket litt for mye, Mr. Glenn. Kaptein Shamus, mener jeg.
- Metode? - Ikke prøv deg på noe!
Han er alltid inne i karakteren.
- Kaptein, slipp ham. - Rolig!
Man må bruke karakterens navn, ellers tilter han.
Slipp, slipp, slipp! Har du pistolen?
Filmens klimaks er et macho-oppgjør mellom Shamus-
og den idealistiske sersjant Bellamy, spilt av nykommeren Jamie Johnson.
Selveste Jamie Johnson?
Hei, Jamie!
Herregud, han ser akkurat ut som han gjorde i "Soul Train".
Hei, du. Hva i huleste, mann?
- Det er ikke mulig. - 173. luftbårne. Bons venn. Husker du meg?
Det var noen ville kvelder i Saigon.
Freddie. Hva faen?
- Militær rådgiver. - Så du gjorde på deg mens du hang opp ned?
Kom Bon seg ut? Enn den andre fyren? Dere tre var praktisk talt brødre.
- Ja... - Folkens, folkens, folkens.
Kan alle høre etter? Kom gjerne nærmere, så jeg kan føle meg viktig.
Vi heldige få utgjør en hær i krigen mot all krig.
Kvelden før et slag ville mine greske forfedre i Lincoln Park i Michigan...
De påkalte gudene,-
Zevs, Athene og Ares, og ba om deres beskyttelse.
I kveld ber jeg dere alle la gudegalleriet gjenoppstå:
Jahve, Mohammed, Baal, Beelsebul. Gi rom for Satan også.
Får jeg en liten applaus for Satan?
Dette er Vietnam, djevelen sitter ved bordet. Han er sjefen ved bordet!
Hvor er...?
Der har vi ham. Vår vietnamesiske konsulent.
Han skal sikre sannferdighet. Gi ham en applaus.
Alle har en gud. Hvem er Vietnams gud? Si navnet hans - eller hennes.
- Tja... Bare Gud? -"Tja, bare Gud." Mektig!
Hold hender. Knel og be.
Vær så snill, føy meg. Jeg gjør dette før alle vellykkede prosjekter.
Kjære guder, i morgen skal vi vasse uti til halsen-
i den ondskapsfulle møkka våre forfedre har etterlatt seg.
Men gjør vi det rett, kan vi dra hele krigsløgnen-
med oss ned til helvete og reise oss.
Og gjett hva. Filmstudioet betaler for hele greia. Kom igjen!
Det gamle Egypts ånder, det gamle Romas skygger,-
velsign skuespillerne og mannskapet, for i morgen kaster vi loss!
Champagne i strie strømmer.
Låter dette kjent? Hvem er artisten som synger denne hiten?
Visst faen, han er en av skuespillerne våre!
Soldat, gå opp dit og syng, da vel. Det er jo det du gjør. Du synger.
Du vet at jeg vil be om det. La oss gi mot til denne generasjonens stemme.
Dette er bare for din skyld.
Hei, skuespillere og mannskap. Hvorfor gråte og henge med hodet?
Når man gråter, gråter man alene. Men når man ler...
James Yoon. Hei.
SAMBANDSMANN "COMMO" KIM
- Det er en ære å møte deg. - Takk.
- Du ble slått til døde med et knokejern. - Av Robert Mitchum.
Jeg var den kinesiske jernbanemannen som ble stukket ned av Ernest Borgnine.
Den japanske soldaten som ble skutt i hodet av Sinatra.
Dette er første gang jeg spiller en koreansk-amerikaner.
- Så du er Vietnam-konsulenten? - Det stemmer. Det er hensikten min, ja.
- Sørg for at jeg er sannferdig. - Selvsagt.
- Følg med på meg. - Jeg skal gjøre alt jeg kan.
Takk.
Hei. Jeg heter Monique Thibault.
Produksjonsdesigneren er ansvarlig for alt det ikke-levende i filmen.
Dette er min tredje gang med l'auteur, universets eneste sanne geni.
- Hvordan går det? - Det var ikke enkelt.
- Hvorfor ikke? - Vegetasjonen her er helt feil.
Vi måtte importere plantene fra Filippinene.
- Helt fra Filippinene? - Ja, kaptein.
- Imponerende. - Så... Landsbyen.
Vi har importert alle husdyrene.
Vi har høns, bøfler, griser.
Som du ser, har vi ikke spart på skillingen.
Vi får mye støtte fra sjefen.
- Skapte du dette? - Ja.
- Han legger veldig stor vekt på... - Autentisitet.
Så...? Har vi bestått oppgaven?
Jeg kan formelig lukte mors mat.
Så fint. Kom, jeg vil vise deg noe.
Hva mer?
Så, hva synes du?
- Dette er enestående. - Tusen takk.
Er det mulig å gjøre det mer overbevisende?
Kan du risse inn dette på en av gravsteinene?
Det skal jeg. Moren din?
Hun døde mens jeg studerte her.
Hun hadde vært syk en god stund,-
men tok aldri kontakt med meg. Jeg skulle ikke uroe meg.
Hun ble lagt i en solløs, umerket grav fordi vi var fattige.
I Vietnam ville denne gravplassen kostet mest.
Bon. Freddie savner deg.
Han har fått en ordentlig amerikansk vom.
- Han elsker jo øl. Bare Budweiser. - Heineken. Han drakk alltid Heineken.
Hvorfor drar ikke du hit også?
- Kom og hils på en gammel venn. - Kompis...
Det skader ikke med en miljøforandring. Du savner jo jungelen og lyden av skudd.
Lyd, vær så god!
La kameraene gå. Scene tre, første tagning.
Da setter vi i gang. Kamera!
- Som om kamera ikke går. Vær så god! - Sett i gang!
SCENE 03, UTENDØRS, JUNGELEN, DAGTID FLAMMER BRYTER UT
GREEN BERET-SOLDATENE SKYNDER SEG I SIKKERHET
- Dra uten meg. Jeg vil ikke klare meg. - Så lett får du ikke gi deg. Kom!
Kom.
Halter du ikke? Har du glemt at du er skutt i beinet?
- Kutt! - Du må halte. Vi må begynne på nytt.
- Sangeren sluttet å halte, for faen. - Jeg sluttet å ha stå.
-"The Hamlet", scene sju, første tagning. - Vær så god.
SCENE 07, UTENDØRS, JUNGELEN, DAGTID SOLDATENE BEGIR SEG INN I JUNGELEN
Identifiser deg! Identifiser deg.
- Identifiser deg! - Ikke skyt!
- Ned på kne, hendene i været! - Vis oss hendene dine!
- Hendene i været! - Ned!
Stans! Ti stille for en gangs skyld!
Sersjant Bellamy hadde visst rett.
Og kutt. Jeg digger det.
- Hvordan føltes det? - Jævla elendig.
- Bellamys kroppsholdning var feil. - Jeg uroer meg ikke for...
- Det føles som det komplette kaos og... - Kaos er umilitært. Liker du inkompetanse?
Stol på meg. Jeg vil gå videre.
- Vi må ta det en gang til. - Misliker rådgiveren vår tagningen?
- Ja, den gamle damen... - Ja? Den gamle damen?
Som sagt er vi i Vietnam. Hvis du snakker, så snakk vietnamesisk.
Jeg kan ikke vietnamesisk.
- Hvorfor kan hun ikke vietnamesisk? - Fordi jeg er kinesisk.
- Snakket jeg til deg nå? - Greit...
Ja, det er en annen aksent, men kan du få det til å likne vietnamesisk?
Kan du snakke dansk?
- Bytt henne ut med en vietnamesisktalende. - Ingen av statistene kan vietnamesisk.
Ingen av dem? Nei vel. Var du klar over det?
- Jeg kan vietnamesisk. - Er du en gammel dame?
Hvorfor spiller jeg inn en film om Vietnamkrigen-
med vietnamesiske statister som ikke er vietnamesere?
Den var rettet til deg, Mikey. Jeg bare ser denne veien.
De har ingen replikker i manuset, så vi trengte ingen som kan vietnamesisk.
- Hun ble bare revet med... - Ikke våg å hovere!
- Det glapp spontant ut av henne. - Spontant er bra, som hos Altman.
Vi får ikke krangle.
Jeg trenger 100 vietnamesiske statister innen klokken 06.00 på mandag. Autentiske!
- Det er jo om to dager, sir. - Ikke si meg imot!
- Det er jo om to dager. - Altså har du to døgn på deg!
- Jeg ringer castingen. - Averter i avisen. Sett opp plakater.
- Jeg kan gjøre det. Jeg ordner det. - Sett i gang.
- Hvilke dialekter? Nord eller sør? - Nord er best, men jeg kan lære dem opp.
Jeg beklager det korte varselet, men dette virker viktig for Claude.
Jeg skal samle troppene. Statistene er på plass i morgen.
La meg få snakke med Lana.
Lana? Lana er opptatt akkurat nå.
Hun er på settet og jobber som min assistent...
- Ring ham, ellers kverker han meg. - Er du fortsatt redd for far?
Det er visst bare jeg som har blitt mer moden her. Te deg som en mann, mann.
- Kanskje jeg kan være statist. - La kamera gå!
Scene sju, andre innspilling, første tagning.
- Sett den ned! - Ned på kne!
- Ti stille!
Vi er ikke redde. Vi skal kvele amerikanernes imperialisme!
- Og kutt. - Kutt.
Hvordan var replikken? "Ikke skyt, jeg er en bonde."
- Den ble bra. - Dette ble kjempebra.
SCENE 33, RISMARKENE VIETCONG ANGRIPER LANDSBYBEBOERNE
- Hva faen? Kutt! Helt latterlig dårlig. - Kutt.
Prøver dere å ødelegge filmen? Skulle tro de aldri har opplevd krig!
Hva faen? Dere er ikke Vietcong, men Baltus Brun!
Jeg er ikke redd. Jeg burde være livredd! Suppehuer! Si det til dem.
- De bør ha en replikk de kan rope. - Hvem av dem? De ser ut som unger!
Han duger. Du er ansatt. Få ham i forgrunnen. Gi ham en replikk.
Hiss ham opp. Opp med farta!
Si: "Imperialistsympatisørene har forrådt landet sitt."
"Uavhengighet og frihet er dyrebart."
- Det nekter jeg å si. - Sånn er replikken.
- Det er kommunistpropaganda. - Du spiller jo en kommunist.
- Jeg hater kommunistene! - Opp med farta.
"Imperialistsympatisørene har forrådt landet sitt."
Scene 35, første tagning.
Jeg nekter å si kommunistslagord i en drittfilm for 15 dollar per dag!
Kutt! Dette skal med i filmen. Bra jobbet, kompis.
- Vi har et lite problem. - Nei da, jeg er fornøyd.
- Damer, opp av vannet! - Hør etter. Så...
De har gått med på å gi oss bedre mat og én dollar mer i timen til alle.
De som spiller Vietcong, får et ekstratillegg på ti dollar-
og vil bli kreditert i rulletekstene.
Vietcong drepte broren min og onkelen min.
- De er noen dyr! - Prøv å ha et åpent sinn.
Dette er en spillefilm. Hvorfor skaper vi kunst,-
om ikke for å utforske alt det komplekse ved livet,-
for å lodde nye dybder, avdekke skjulte sannheter-
og se saken fra alle sider?
- Noen må gjøre det. Jeg tar pengene. - Manuset krever at de er menn. Men takk.
Hvem er med? Ti dollar...
Hvem stiller opp på tortur?
- Nøyaktig hva må jeg gjøre? - Du skal torturere James Yoon.
Men hvorfor torturerer vi ham? Hva er bakgrunnen?
Altså...
Deres kjære har blitt drept av amerikanerne,-
og Vietcong går i skjul i den omkringliggende skogen.
De tar Commo Kid til fange i et angrep.
Vi må gå tilbake. Glem ham. Det kryr av fiender. Kom!
VC trenger hans viten om et nært forestående flyangrep.
Dessverre haster det, noe som gjør visse avhørsmetoder nødvendig.
Faen ta! Fort, grip jævelen!
Kutt! Det var kutt!
Det så virkelig ut som at han ble skutt. Det der så ekte ut, for faen.
Vent. Nevnte jeg at Bon var der? Beklager. Jeg skal spole tilbake.
Hei, "Dobbelt-opp-av-alt".
Så det er sant. Lana sa at du er her mye.
- Det var herlig å se. - Da går vi videre.
Man må ha drept mange for å vite hvordan man skal dø.
Det er gøy å bli drept.
Det var ikke gøy å se ham ta lett på våre døde kamerater. Det var galt.
- Ikke ødelegg filmen. Vær så god! - Men det var fint å se Bon trives igjen.
- Kutt! Kjempebra! - For første gang i USA var han lykkelig.
Scene 45, fjerde tagning.
Han døde om og om igjen på talløse måter.
Kutt. Nydelig.
- Markør. - Kverk ham!
Men Bon var ikke den eneste som ville være med.
Venner og familie, inn! Sørg!
Cuttage. Dette er film!
- Ikke dårlig. - Hei!
Hva feiler det deg? Hvorfor vil du være skuespiller?
- Du var kjempedyktig, Lan. - Takk, Jamie.
-"Jamie"? "Lan"? - Han vil at jeg kaller ham det.
Forresten, frøken... De replikkene du la til...
"Ikke skyt." Den andre var: "Ikke dø, bestefar."
Ikke verst. Kanskje beholder jeg dem. Hei, Tommy! Vi bruker den jenta mer.
Hei, Violet.
Jeg kan ta det. Jeg skal dit uansett. Han har bedt om en prat med meg.
- Violet ba meg ta med dette til deg. - Takk. Sett det på det lille bordet.
- Var det alt? - Jeg vil ikke forstyrre, men det haster.
- Jeg trenger replikker til torturistene. - Det behøves ikke.
Hvis de skal torturere ham, må de vel si noe for å hale tingene ut av ham?
Dette er krig, ikke et rettsdrama eller komedie. Det er sadisme. Grusomhet.
Jeg har tenkt ut noen replikker som kan bidra til å formidle det.
Ikke replikker. Én replikk. Velg en replikk. Nei, ett ord.
Noe de kan rope eller gjenta, som en messende sang.
- En messende sang? - Ja.
Dette er ikke bare en hobby. Jeg søker inspirasjon til filmens slutt.
Dette er privat. Det føles som at du ser på mens jeg masturberer.
- Akkurat. - Vil du se på at jeg kommer?
- Unnskyld. - Du ser ikke lei deg ut.
Kommandant.
Hei. Hva i all verden inspirerte deg til å klatre helt opp hit?
Krig krever oppofrelser.
Jeg vet hva du tenker. Ja, jeg gjengir noe jeg ikke var vitne til selv.
Tilgi meg. Noe av dialogen er gjetning, men det vil forklare senere hendelser.
Jeg ofrer gladelig livet for mennene mine.
Jeg venter det samme fra dem.
- Hva er det? - Men møter jeg grønnskollingens blikk...
...får jeg ingenting tilbake! Og da føler jeg meg som en tosk.
Ja. Nei, du har så rett.
Ryan? Jeg sa feil, kaptein!
Du er en jeger, et topprovdyr, en løve.
Øverst i næringskjeden, en toppkadett, Green Berets yngste major noensinne,-
men degradert til kaptein grunnet den idioten av en general.
Så kanskje er du ikke en løve mer, men en leopard. Men det duger.
Bellamy, derimot, er en antilope.
En kalv hvis skjebne er å bli spist av deg. Han er et måltid.
Bryr en leopard seg om hva den ser i en kalvs blikk?
Nei! De angriper, sluker, fordøyer og driter likdelene etterpå.
Det er hva du er. En leopard.
- Jeg liker det. - Bra.
Du har ettermiddagen fri, ikke sant? Hent deg inn. Ta deg en dusj.
Til helvete med det. Slagmarken har ikke dusjer.
- Hei. - Hei.
- Hvordan ser jeg ut? - Forferdelig.
- Flott. - Det er lunsj. Skal jeg hjelpe deg løs?
Aner du hvor lang tid det tok å binde meg fast?
Vann, i det minste?
- Takk, det er bra. Takk. - I dag er den store dagen. Er du nervøs?
Ikke faen. Jeg gleder meg. Det blir gøy.
- Vel, lykke til. - Ålreit.
-"The Hamlet", scene 32, første tagning. - Vær så god.
Tilstå, din jævel!
- Kom igjen. Jeg elsker det. - Takk.
- Det er ekte. - Ja. Kom igjen.
- Ja! Fy fader. - Du, kom igjen!
Saigon vil snart falle, og forræderne som slapp slangen inn i hjemmet sitt,-
vil trygle feigt om å bli flydd ut. Men selv da vil vi ikke la dere unnslippe.
Fy faen, det der var vondt å tåle. Bravo, kompis!
- Man kan se egget jeg åt til frokost. - Plommen blir med i filmen.
- Ja. - Takk.
Ålreit, den fantastiske James Yoon, alle sammen!
Ingen dør som James Yoon. James Yoon, alle sammen!
Dette er det mest autentiske vi har fanget på film så langt.
- Hvorfor klapper dere? - En fantastisk død!
Hvorfor klapper dere?
Jo, det skal jeg si dere. Commo Kim hang der i fire timer, for faen.
Han hoppet over lunsjen. Commo Kim opplevde virkelig tortur!
Ville vi følt det samme, om han hadde flørtet og fjertet hele lunsjen gjennom-
for så å dynke seg med kunstig svette før tagningen?
Elvis Presley var rede til å tjene nasjonen!
Cassius Clay var det ikke!
- Hva faen skal det bety? - Ubehag er greit.
Dette var kjempebra. Vi har sett et kjempebra råopptak. Alt er vel.
Faen! Unna vei, for faen.
Før denne krigen er over, vil vi alle være dekket av blod.
Greit, vi ses i morgen, kompis.
En kveld fylt med inspirasjon. Takk, alle sammen.
- Shamus? - Hei. Har du sett Skytten skinne slik før?
- Halvt mann, halvt... - Ytte.
Tankene mine raser og vandrer. Jeg har fått en jævla bra idé.
- Kvelden har gitt oss begge inspirasjon. - Det er en ny scene.
Jeg skal gå og skrive den nå. Jeg tror at du vil digge den.
Nå skal jeg gå.
Denne vietnamesiske...
Vakre, lille...
- Kyss meg. - Nei!
Faen ta!
God morgen, alle sammen. Kaptein Shamus har forsvunnet.
Han har en pistol. Vi tror at den er uladd,-
men stanser innspillingen inntil videre. Politiet hjelper oss å finne ham.
Han lukter sterkt, så hundepatruljen vil nok finne ham snart.
I mellomtiden må dere bare vente og holde dere her.
- Ikke gå. Dere kan ikke dra herfra. - Fyren er helt sprø.
- Har du sett Lana? - Nei.
Du er noe for deg selv.
Helvete bryter løs, men du sitter her ved vannkanten-
og synger en gammel sang du lærte av din bestemors bestemors-
bestemor.
Se der, ja.
- Musikalen "The Hamlet". - Ja da, ja da...
Er hun ikke fantastisk? Vi øver på en ny scene.
Alle sammen, gå til rommene deres umiddelbart.
Jeg vet at dere er der ute. Dette er ingen spøk!
- Vi kan fortsette senere. - Ja.
- Hva er i veien? - Annet enn manuset?
- Du hater visst scenen. - Nei, jeg er glad du får replikker.
- Vel, de er nå mest bare ord, men... - Dette er et gjennombrudd.
Det er ikke hennes eneste scene. Hun har en til. Vis ham den.
Jeg har en siste scene med Shamus. Han blir voldelig. Bellamy redder meg.
Qué-Linh? Heter du Qué-Linh?
- Moren min het det. - Ja.
Herregud, hva er det?
Er dette den nye slutten? Det er galskap! De ble ikke bygget med dette i tankene.
Jeg ble inspirert mens jeg malte, takket være deg.
Du ba meg bruke malerevnene mine, og så endret ting seg.
Alt må ryke med. Alt, uten unntak.
Galskapen seirer. Anarki, kaos, teppebomb verden!
- Som i "Zabriskie Point"? - Nettopp! Men større.
En jævla milliard ganger større enn Antonioni. Dette er min visjon.
Det er farlig, men du hører ikke. Din unge!
- Elsker du meg fordi jeg er ungen din? - Ja.
Er jeg din petit chou? Oui, oui, mon ami!
- Shamus kom tilbake. - Jeg visste at jævelen ville gjøre det.
Hva kan jeg hjelpe deg med? Flere notater? Nei, la meg gjette.
Du vil endre det fra at Bellamy lærer jenta engelsk,-
til at hun lærer ham vietnamesisk. Har jeg sånn noenlunde rett?
Nei, ikke helt. Altså, jeg setter pris på scenen.
Den viser at vietnameserne faktisk er mennesker.
- Kjedelig! - Noe som er unikt.
Det at jeg engang tenker på slikt, viser din positive innvirkning.
Du bør være glad, stolt av deg selv og alt det der.
Men språket deres er rent søppel. Det lar seg bare ikke gjøre.
Særlig å få dunket det inn i skallen på popidolvennen vår, så beklager.
- Akkurat. - Neste?
- Og... Scene 64. - Scene nummer hva, for faen?
- Greit, jeg skal finne den. Ja? - Er den virkelig nødvendig?
- Ja, dessverre. - Hvorfor?
Da jeg skrev scenen, visste jeg at du ville ha ditt å si.
Jeg skrev scene 64 i "The Hamlet" som en hyllest til henne.
- Til mor? Er en voldtektsscene en hyllest? - Til smerten hennes.
- Du vet ingenting om moren min. - Hun ble voldtatt, lik alle i landet ditt.
Ikke bokstavelig talt, men voldtatt. Tar jeg feil?
Publikum vil reagere med fysisk avsky. De vil bli merket for livet.
Det er det rette å gjøre, og jeg gjorde det for din skyld!
Men hva med Lana, har du tenkt over det?
- Hun er ung, er ikke skuespiller... - Du har rett.
- Hun er autentisk, som Qué-Linh. - Du får ikke si navnet hennes, for faen!
Lana er en vietnameser som får privilegiet av å representere-
millioner av vietnamesere som aldri fikk snakke selv.
Var det ikke det du ville? Hvorfor er du sint? Du burde takke meg!
- Takk for at du muliggjorde dette. - Ikke rør meg!
Du skjønner at du har fått sparken?
Jeg er så heldig. Antonioni hadde Monica Vitti.
Men jeg har Monique Thibault.
Ja, nok en gang gjengir jeg hendelser jeg ikke var vitne til.
Jeg synes ikke at scenen er overflødig,-
men hvis du tar anstøt, er det bare å spole fremover.
Nå tar vi en dans.
Hva er det?
- Hva faen er dette? Kødder du med meg? - Nei.
- Hva er dette? - Ikke vet jeg, men...
- La meg se etter. - Gjerne.
Hva faen?
Fyren er jo en farlig jævel! Men "rede" for hva da?
De døde skal reise! Takk for alt, alle sammen!
- Bra jobbet, James. - Takk. De døde skal reise.
Det skal de, ja. Hvordan smaker viltet?
- Overraskende nok ikke så verst. - Jaså?
Det overrasket meg ikke da han kom med bukken.
Vet dere hvorfor Ryan ikke har spilt i en bra film på fem år?
Han slo Ken Omasha på nesen og knakk den.
- Hvorfor gjorde han det? - For å få en ekte reaksjon ut av ham.
Vær på vakt, greit?
Ha det bra, karer. Ålreit?
SCENE 64, LANDSBYEN QUÉ-LINHS HYTTE
- La kamera gå! - Markør.
- Scene 64, første tagning. - Vær så god!
Jeg er landsbyens konge, og du skal bli min dronning! Kyss meg.
Unnskyld. Er Lana der inne?
- Sammen med Shamus? - Han er labil. Kalte meg nigger.
Han er helt på styr! Men jeg skal sørge for at Lana er trygg.
- Hva faen? Slipp meg inn! - Utnytt dette.
Går det bra med Lana? Den vietnamesiske skuespilleren.
- Hun? Hun takler dette. - Vent på signalet.
Når jeg får signalet, vifter jeg med flagget, og da går du inn.
- Oppfattet. - Bli her.
- Nei, nei, nei! - Jeg er den utvalgte. Adlyd meg!
Jeg er jo kongen din!
Du skal være min vakre, lydige vietnamesiske dåkalv. Kyss meg.
Kyss meg, og du vil skjønne at jeg er din venn. Knel!
Nei, nei!
Nei!
Nei, nei!
- Slipp henne, for faen! Slipp henne! - Faen!
Skal vi ta det om igjen?
Dra til helvete, din jævel! Slipp meg, for faen!
- Herregud, hva har de gjort mot deg? - Har han sagt "kutt"?
- Kutt! - Endelig ga du meg noe ekte, for faen!
- Hvordan faen skjedde dette? - Det kan du bare drømme om!
- Hvorfor slapp du ham inn før signalet? - Vietnameseren tok flagget og veivet.
- Hva for noe? - Han ville virkelig gjort det, Lana.
Du visste ikke at jeg kunne taklet det selv.
Du, nå igjen. Du ødela min beste tagning, ditt fjols. Min eneste tagning!
Jeg kan ikke gjøre den på nytt, for fehodene knuste nesa på hverandre.
Er du fornøyd?
Kulturkonsulenten jeg ga sparken, kom tilbake for å ødelegge filmen.
Det skjedde nå, for første gang i filmhistorien.
Er det alt du bryr deg om? Hun ville virkelig blitt voldtatt!
- Ville du blitt fornøyd da? - Dra til helvete!
Hold opp! Hva er det du gjør?
Det er bare skuespill! Det er ikke ekte!
Hvorfor ødelegger du livet mitt, for faen? Faen i helvete!
Faen!
Fly om fem, fire, tre...
Ja da! Kom igjen!
Mens jeg myste mot ildkulen som vokste lik en kosmisk hendelse,-
må jeg skammelig nok innrømme at jeg lurte på-
om Ms. Mori ville syntes at jeg var sexy.
Ser du ikke at du ble fordervet av Hollywoods verste sider?
De samme sidene du dro til Hollywood for å endre.
Du tror at kun du har forstått nyansene i amerikansk kultur. Feil.
Partiet har gjort omfattende studier av vår fiendes propaganda.
Nå som jeg er omskolert, er det å høre en amerikansk sang igjen...
Det fyller meg bare med vemmelse.
Norske tekster: Petter Røen