Det er det sidste øjeblik i et stykke tid, som jeg husker rimelig klart.
Jeg fortsætter, men jeg advarer: Der vil være huller.
Tak. Det var fandeme flot. Den er i kassen.
En for alle og alle for en.
En for to og to for en.
To?
Hvor er Man?
Man?
Man er derhjemme, husker du nok.
Derhjemme ...
Han er nok i fængsel. Kommunisterne må have spærret ham inde.
Og så alligevel. Han har altid været en snu satan.
Han har nok snoet sig ud af det.
Vi var på kirkegården.
Ja, du husker det. De sprængte kirkegården i luften.
Der var blod ... Jeg så ...
Du fik hul i hovedet.
De fløj os tilbage til L.A. Det røvhul smadrede dig.
- Hvilket røvhul? - Ja, hvem tror du?
- Nå, det røvhul. - Det røvhul.
Den sadistiske skiderik.
Scenografen råbte: "Afblæs det!"
Men røvhullet sagde, han ikke hørte det.
Sikke noget pis.
Så er det nok! Ti stille.
Vi er vel nok glade for, at du har det bedre, chef.
- Bedre, ikke? - Bedre.
Giv ham bøflen.
Vi har en gave med.
Smuk, ikke? Vi har selv lavet den.
Kan du lide den?
Den skal du have som tak, fordi du altid tager dig af os.
Vi lavede den af gravstenen. Du ved, den til din mor.
Men vi er ikke sikre på, at det var lige den gravsten.
Kirkegården var helt smadret, da vi nåede frem.
Det er nok nu.
Kom I hele den lange vej for at give mig den?
Det er ikke noget særligt.
Optagelserne var slut. Hvor skulle vi ellers tage hen?
Vi skulle alligevel også til Disneyland.
Nu må du ikke græde.
Bastard med 13 numsehuller!
Hvad sker der?
Det er helt sikkert en Viet Cong. Det kunne være ham, der slagtede min far.
Hør. Han er en af vore. Vores landsmand.
- Han er blevet forfulgt ligesom dig. - Jeg er ikke blevet forfulgt.
Halvblodsbastard!
Jeg er ikke halvt af noget. Jeg er dobbelt af alt.
Er det derfor, du fik begge dine røvballer foræret?
Vil du slås, eller hvad?
Nej, vi vil slås på din side.
Hvis vi holder sammen, ender vi ikke som ham.
Bon, hvad siger du?
Jeg stemmer for at tildele ham fuldt medlemskab. Betingelsesløst.
Hør, du kender godt "De tre musketerer," ikke?
En for alle og alle for en.
Græder du?
Det er ikke noget.
- Man må altså ikke ryge herinde. - Godt, godt.
GENVÆLG NED GODWIN
GOD BEDRING
GODT AT HØRE, DU STADIG LEVER SOFIA
Hvad skal det betyde? Og så sammen med den stikkepik der?
Jeg har ikke ringet til hende.
Du er helt fra den. Hun vil forstå.
- Hvordan har du det? - Tja ...
Det var vel nok synd.
Undskyld, hvem er du?
Jeg repræsenterer studiet, som Violet lige har forklaret.
For det første skal du vide, at studiet betaler for dit ophold her.
Nicos sendte mig. Han kunne ikke komme, men han ønsker god bedring.
Ifølge lægerne fik du røgforgiftning -
blå mærker og andengradsforbrændinger.
Derudover viste CT-scanningen ingen skader, så vi betaler ikke erstatning.
Studiet tilbyder dog et fast beløb -
i kompensation for mere diffuse ikkemedicinske skader -
såsom din endnu udefinerede psykologiske forstyrrelse.
- Skal det forestille en undskyldning? - Nej.
- Nej, det skal forestille 3.000 dollar. - Et meget generøst beløb.
Vi ville gerne tilbyde dig mere, men det er svært at kompensere for noget -
når der ikke er tale om et håndgribeligt tab.
- Håndgribeligt? - Som et øjeæble eller en tå.
- Jeg har mistet noget håndgribeligt. - Hvad?
Det ved jeg ikke. Jeg er faret vild.
Jeg ved ikke længere, hvem jeg er.
- Jeg tror ikke, jeg kan fortsætte sådan. - Du lyder som min ekskone.
Jeg har mistet mig selv. Det er håndgribeligt. Det her er ikke mig.
Det er desværre ikke noget, der tæller i juridisk sammenhæng.
Juridisk? Undskyld, hvem er du helt præcis?
Han er filmstudiets advokat.
- De sagde, han kunne blive forvirret. - Det sagde han ikke noget om.
Jeg vil ikke have din check. Jeg vil have en undskyldning.
- Fra Nicos. - Jeg kan da prøve.
Og 30.000.
5.000.
Hvis jeg kun tænkte på mig selv, ville 5.000 være nok, men som asiat ...
- Familieforpligtelser. - Præcis.
For jer betyder familie alt. Det forstår jeg godt. Jeg er italiener.
Når det rygtes, at jeg har fået kompensation, kommer de rendende.
50 til en tante, 100 til en onkel.
Så for deres skyld kan jeg ikke acceptere under 20.000.
Mister man en finger, er det 15.000. For 20.000 skal man miste en hel hånd.
Eller en fod. Eller et indvendigt modstykke. Måske et vitalt organ.
Eller en eller to af de fem sanser. Nej, nej. 10.000.
Mere kan jeg ikke klare.
Undskyld, hvad sagde du? Jeg tror, jeg har mistet hørelsen.
15.000. Længere op kan jeg ikke gå.
Kontant.
Og en undskyldning fra Nicos.
15.000 dollar plus verdens første undskyldning fra Nicos Damianos.
Ikke dårligt for at fare vild.
Kom nu, gutter. Kom så.
Hej, hold dig til os, Dobbelt-op.
Gå ikke rundt alene igen. Du farer vild.
Davs.
Du ligner lort, knægt. Som en plante angrebet af bladlus.
- Hvor længe har du været her? - Længe nok.
Har du bare holdt øje med mig?
Hvad fanden skulle jeg ellers gøre?
Ligesom du har gjort de sidste 11 år?
Du fjerner mig fra min landsby, sender mig i skole sydpå.
- Du former og skubber mig. - Nu og da har man brug for et lille skub.
Undskyld. Jeg har granatchok.
- Bogstaveligt talt. - Hold nu op.
Lægen siger, dine brandsår næsten er helet.
Du synes altså, jeg skal se at komme ind i kampen igen?
Generalen har haft travlt. Lad os sige det sådan.
Han har ikke besøgt mig. Hvordan har han det?
Generalen? Generalen har det generelt fint.
Bortset fra, at han generelt er lidt uberegnelig.
Og du vil have, at jeg tjekker ind.
Nej. Du skal tjekke ud.
Invaliderollen klæder dig ikke.
- Vent ... - Jeg hører, du har haft hjemve.
Værsgo. Der følger en gratis flaske champagne med.
Jeg hører, at der måske er overraskelser i programmet.
Så tillykke med din udskrivning.
Jeg drømmer om at vende hjem til det land, hvor jeg blev født.
Jeg drømmer om at vandre rundt i gaderne i vores smukke land.
Når lyden af våben ikke længere kan høres for glædesråbene.
Jeg ved, I har det på samme måde. Det er derfor, vi er samlet her i aften.
Selvom vi ikke kan vende tilbage til den tabte hjemstavn i virkeligheden -
kan vi vende tilbage i ... Fantasia!
Saigon, vores mørkets by, kan atter blive -
stjernernes by.
Mine damer og herrer -
lad mig præsentere englen, som er vores guide:
Que-Linh!
Tabt hjemstavn, min bare røv.
I stedet for at græde burde de hjælpe med at genvinde den.
Ti nu stille. Jeg vil høre det.
Vent. Jeg blev distraheret. Jeg sprang en hel masse over.
Mit sind er måske skadet, men jeg forsikrer jer om -
at da jeg blev udskrevet -
havde jeg vigtigere ting at tænke på.
Jeg følte ingen skyld over at gøre min pligt for sagen -
men jeg ville lette konsekvenserne med en omfordeling af rigdom.
Er du nu sikker?
Det er for meget.
Engang omfavnede din mand mig -
og fortalte mig, at det at være af blandet race var en velsignelse.
Jeg står i gæld til ham.
Han sagde ofte til mig:
"Kaptajnen er så dygtig. Han er ekspert i at aflæse fjenden."
Jeg accepterer din gavmildhed.
Men jeg kan ikke bruge pengene på mig selv.
Brug dem, som du vil.
Jeg hører, generalen planlægger noget. Noget stort. At generobre vores land.
Jeg vil gerne donere pengene til det.
Generobre vores land?
Der går rygter. Om madames restaurant.
Har madame en restaurant?
Min mands ånd bliver glad, hvis pengene bruges på så ædel en sag.
Ser du, jeg tror ikke på politiets udlægning af min mands død.
Han var den bedste i det hemmelige politi.
En som ham kan umuligt være blevet dræbt i et tilfældigt racistisk overfald.
Kaptajn, jeg tror, han blev dræbt for sin rolle i generalens plan.
Det var djævlene i Hanoi, der gjorde det. Den tanke må du da også have tænkt.
Du kender fjenden så godt.
Derfor vil jeg gerne donere pengene til generalen og hans operation.
Fjenden skal vide, at vores store projekt ikke vil mislykkes -
selv om dets dygtigste officer nu er død.
Her. Giv ham den!
Kan du se, hvad jeg måtte finde mig i?
For himlens skyld! Det lille fjols kan ikke holde på penge.
Hvad med en "Paille d'or"?
Tak, frue.
Som sagt -
associerer jeg ikke disse franske småkager med noget godt.
Nå? Smager det godt?
Du siger, din mor brugte bredere nudler.
- Skal de være brede eller smalle? - Madame.
Der er ingen faste regler for, hvor brede nudlerne skal være, når bare de er lækre.
Jeg har stegt nogle cha gio.
- Vi har forretninger at tale om. - Lad ham nu lige spise færdig.
Jeg skal også lige høre, hvad han synes om mine cha gio.
Hvorfor? Vi ved alle, de er lækre.
Vores landsmænd længes efter smagen af deres hjemland.
- Hvor meget tjener du? - Nok. Det vil være nok.
Nok til hvad?
Hvem kender til det her?
Alle derinde, formoder jeg.
Vores folk kan ikke holde på en hemmelighed.
Er det nu klogt, at det er en offentlig hemmelighed?
Folk spiser her, fordi deres suppe er krydret med spænding.
De hjælper revolutionen. Jeg indgyder dem håb.
Er alle klar over, at revolutionen, der skal generobre hjemlandet -
er en militær operation?
Nej, for dem er det bare en kampagne, der skal højne deres bevidsthed.
- Er det noget, Claude kender til? - Claude?
Han kom hen på hospitalet. Han sagde, jeg skulle se til dig.
- For at udspionere mig? - Sådan udtrykte han det ikke.
Sig, du ikke spionerer gratis.
Hvis han betaler, kan vi bruge pengene til at finansiere min operation.
Du var sikkert skuffet over, at jeg ikke kom på besøg.
Især når Claude kom.
Jeg kom ikke, fordi ...
Jeg bad Lana rejse hjem. Jeg sværger. Jeg har på ingen måde ...
Jeg beklager meget.
Jeg tilbød kompensationen, jeg fik fra studiet, til majorens kone -
men hun bad mig donere dem til Deres store sag.
Hvad?
Hvorfor tilbød du den mand de penge, der næsten var prisen for dit liv?
Hvorfor tilbød du den kvinde de penge, der næsten var prisen for dit liv?
Hvad skulle jeg ellers gøre?
Jeg kunne ikke være sikker på, at den selvcentrerede kvinde -
ikke ville nævne sin donation over for generalen.
Havde du ondt af hende?
Jeg er ked af, at jeg har ondt af hende.
Forestil dig, hvordan det føltes at give pengene til den elendige mission!
Sikke et kujonagtigt træk. Jeg har altid vidst, du havde en svaghed.
Præcis! Hvorfor gav du hende overhovedet de penge?
Tænk, hvordan vi kunne bruge dem til at genopbygge vores hjemland!
Men det er lige meget. Jeg vil bruge dem bedst muligt.
Pengene for dit liv er kommet i de rette hænder.
Dit ur går vist ikke rigtigt.
Af sted med dig.
Jeg var henne på hospitalet. De sagde, du allerede var udskrevet.
Heldigvis kan man nu finde alle vietnamesiske flygtninge her.
Var du forbi hospitalet? Hvorfor? Bare for at besøge mig?
Ja, hvorfor skulle jeg ikke det?
Fordi jeg lå der i tre uger, og du besøgte mig ikke.
Snakken går i vores lokalsamfund.
Vietnamesere, der sladrer?
Det forlyder, at generalen har udtænkt en latterlig "hemmelig operation" -
for at generobre Vietnam.
Det har jeg ikke hørt noget om.
Spil nu ikke dum. Du er generalens mand.
Generalens mand har været på hospitalet i tre uger.
Selv hvis jeg vidste noget, hvorfor skulle jeg så sige det til en kommunist?
- Hvem siger, jeg er kommunist? - Er du da ikke det?
Jeg spørger kun, fordi jeg skriver på en historie. Har generalen gang i noget?
Hvis han har, er du den sidste, han ville sige det til.
Han indgyder folk falsk håb.
At sætte urene til Saigontid er ynkeligt.
Krigen er slut. Der er intet tilbage at gøre krav på.
Selv ikke amerikanerne kunne besejre kommunisterne.
Krige dør aldrig. De holder bare vejret.
Jeg er ikke din fjende. Gid du kunne se det.
Sonny, jeg betragter dig da ikke som min fjende. Hvorfor tror du det?
Lad mig præsentere -
vores guide, englen Que-Linh!
- Hvad fanden! - Hvad laver hun?
For pokker, hun synger meget bedre.
Mine damer og herrer, vi har en særlig gæst her i dag.
Det er din første gang, ikke?
Han betyder meget for mig, men I andre har det nok på samme måde.
En venlig, generøs fyr, der ligesom os andre har oplevet diskrimination -
men udholdt det med værdighed. Mine damer og herrer ...
Jamie Johnson!
Kom herop.
Godaften, mine damer og herrer.
Tilgiv mig. Que-Linh har lært mig lidt, men mit vietnamesiske ...
- Hvad mener han med Que-Linh? - Jeg har en distraherende smuk lærer.
Forhåbentlig kan jeg en dag synge en sang på vietnamesisk -
men indtil da håber jeg, det her er nok.
De er fantastiske sammen!
Lana, angående filmen ...
- Jeg skulle aldrig have været ... - Skyld i den mest pinlige dag i mit liv?
Ja.
Vi kan blive enige om, at du fik løn som forskyldt.
Jeg er også ked af det.
Jeg fik aldrig besøgt dig på hospitalet.
- Lad os sige, vi er kvit. - Ja.
Vores tid ved filmen gjorde dig til voksen og mig til et barn.
Moniques kulisser førte mig tilbage til min barndomsby og min mor.
Undskyld. Jeg manglede et kunstnernavn, så mor og far ikke kunne spore mig.
Det havde intet med din mor at gøre.
Jeg tog det kun, fordi det var min rolle i mit første professionelle skuespiljob.
Jamie venter ude foran.
Vil du spise middag med os?
Mener du det? Skal jeg være tredje hjul?
Gider du lige? Mig og Jamie?
I skal få lov at more jer. Jeg skal noget.
Jeg ved, det er upassende for en dialektisk materialist -
at lave et alter for en afdød.
Men jeg fortæller alt, som det er -
så I kan forstå, hvor skrøbelig jeg var blevet på det tidspunkt.
Hvorfor kommer den irritable kælling ikke mere?
Hun har travlt med arbejdet.
Hvad er pointen med en kæreste -
hvis hun ikke tager sig af en, når man er ude at skide?
Jeg burde hjælpe generalen. Jeg har ikke tid til at passe dig.
Jeg har ikke brug for pasning.
Bon, den "hemmelige mission" er så hemmelig, at den aldrig finder sted.
Sikke en joke!
Du trænger til et knald.
Mr. Hollywood!
- Hvorfor ringede du ikke? - Den lugt.
- Din hud. - En kaktus? Hvad handlede det om?
Den er ligeglad med, om den bliver vandet.
Helt ærligt.
Sikke en overraskelse.
- Du kunne godt have ringet. - Slap af, Sonny.
Vores ven er vendt tilbage, ældre og formodentlig klogere.
Jeg har ikke hørt fra dig i et halvt år. Man kan bygge en skyskraber på mindre tid.
Det var ikke seks måneder. Det var fem måneder og en uge.
Hvis du havde besøgt mig på hospitalet, havde det været tre uger mindre.
Hvilken skyskraber kan man bygge på fire måneder og to uger?
Du kunne ikke engang bygge dette knaldeværelse.
Knaldeværelse?
Skal vi?
- Min familie. - Det er Judith, Sophias mor.
Her er hendes brødre George og Abe, da de ankom. Stakkels Abe.
Sagde du ikke, at han døde i krigen?
Nej, han blev interneret sammen med os andre.
Der må være gået 30 år, og krigen fortærer stadig min bror.
- Selvom han aldrig kæmpede. - Det gjorde han da.
Der er så meget vrede og bitterhed forbundet med at være japaner.
- Og det ironiske er ... - Det ved vi ikke.
Nej, men du fandt huller i min familiehistorie.
- Det var bevidst. - Ja.
Som om hendes mor skjulte en uretfærdighed.
Det er min fornemmelse.
Vi vil til Japan og til bunds i det.
Er det, hvad der sker, når man dater en undersøgende journalist?
Det er det vel.
Ja, på college var Sonny god til at komme til bunds i tingene.
Han holdt gode taler, Sofia.
Du skulle have hørt ham rase imod krigen.
Gid jeg havde. Det ville jeg gerne have oplevet.
Men havde du hørt ham, havde du måske spurgt dig selv -
hvorfor han ikke tog hjem og kæmpede for revolutionen.
Hvorfor er du her endnu, Sonny?
Hvorfor rejser du ikke hjem og genopbygger Vietnam?
Er det, fordi du er så forelsket i miss Mori?
Eller er det, fordi du er bange for at miste Amerikas bekvemmeligheder?
Hans hjem er her.
Nej, ikke dette ... knaldeværelse.
Ikke endnu. Men hans hjem er her i L.A.
Hans folk er her også.
- Flygtninge som dig. - Flygtninge som mig?
Jeg er hans folk. Ved du, hvem der gjorde mig til flygtning?
Kommunister som ham. Skulle han have vigtigt arbejde at gøre for mig?
Hvad er det helt præcis for et arbejde, Sonny?
Sofia, han har ret.
Ligesom dig kom jeg hertil for at studere.
Jeg lovede mine forældre at vende tilbage -
og hjælpe vores land med min amerikanske uddannelse.
Jeg skulle bruge den viden til at befri vores folk fra amerikanerne.
Jeg er en kujon og en hykler, og du er en bedre mand end mig.
Jeg foragter din politik, men...
Du rejste hjem igen og kæmpede for din sag.
For dit folk. Det respekterer jeg dig for.
Jeg tager mine ord i mig igen. Du er mere vietnamesisk, end jeg er.
Hvad er jeg så?
Sekretær for en hvid mand, der synes, frøken Sommerfugl er en kompliment.
Beder jeg ham om at skride ad helvede til?
Jeg smiler, tier og skriver videre. Jeg er meget værre end dig, Sonny.
Jeg respekterer dig.
Din skarpe kynisme er vist blevet sløv, mens jeg har været væk, Sofia.
Jeg har altid haft en blødere side. Du blev ikke længe nok til at se den.
Jeg er lidt udmattet, kammerat kommandant. Jeg ved ikke, om jeg kan fortsætte.
Du skal ikke andet end at sidde og skrive lidt sludder ned -
og nu påstår du, at du er udmattet?
Jeg skriver 60 sider om dagen. Jeg taler i syv timer om dagen.
Hvad er det i sammenligning med det vietnamesiske folks lidelser?
Hvad med den mand, der klatrer op og ned ad de vakkelvorne stiger -
på en høj bygning i 18 timer om dagen med en stofpose med 60 mursten på ryggen?
Det var mig før befrielsen.
Man!
Kan du ikke hente Man? Jeg har jo sagt det, kammerat.
Han må være meget højt oppe i Hanois efterretningstjeneste nu.
Han vil stå inde for min status. Der må stå noget om mig et sted.
Man kan fortælle dig alt.
At jeg var en uforfærdet forkæmper for sagen.
At jeg opgav hele min identitet for revolutionen.
Din såkaldte føringsofficer.
Vi prøvede at finde ham, da du kom ind.
Eksisterer han overhovedet?
Sit.
Han lader til at nyde dens nyfundne frihed.
- Prøvede du at dræbe mig? - Jeg kunne spørge om det samme.
Hvis jeg fortalte dig sandheden, ville du ikke tro mig.
Ødelæg ikke filmen!
Er det derfor, du er her? Fordi du vil hævne dig?
Jeg har forestillet mig tusind måder at dræbe dig på.
- Virkelig? Såsom? - Landminer.
Du træder på en, dit hoved ruller af, og jeg sparker til det som en fodbold.
Det ruller ind i endnu en mine.
Den slags.
Jeg håber, du har det bedre. Jeg hører, du er blevet generøst kompenseret.
Ikke helt. Du skylder mig stadig noget.
Javel. Det er derfor, du er her. Han vil have en undskyldning. Fint.
- Jeg er virkelig ked af ... - Nej, nej, nej.
Jeg vil have noget andet. En undskyldning fra dig er ikke en skid værd.
Du skal beholde alle de vietnamesiske replikker i filmen.
Brormand, end ikke studiet bestemmer over mit final cut.
- Vil du have mit blod på dine hænder? - Det er altså ikke sjovt.
Jeg skal vide, at alle de måneder væk fra L.A. ikke var forgæves.
Kom herover, for fanden. Dorothy kan være virkelig hurtig, når hun vil.
Jeg kan godt se det fra din side -
men det undermineres af den hellige redigeringsproces.
Den ene dag er man vild med en optagelse.
Næste dag fungerer det ikke, og tager den ud.
Ingen kender den endelige version, ikke engang jeg.
Det kan endda ske, at vi dropper den hundedyre eksplosion.
Så nu skal du høre. Jeg vil prøve.
Jeg vil prøve at beholde de vietnamesiske replikker i filmen.
Men jeg kan ikke forudsige mit eget sinds bevægelser og heller ikke filmens.
Ser du, redigering handler ikke om at tydeliggøre historien eller temaet.
Det handler om rytme. Impuls. Sex. Eller endnu bedre: jazz.
Det er som hos den alligator. Det er et urinstinkt.
Bare at tale om det giver mig lyst til at improvisere.
Jeg er ligesom Dizzy. Jeg er ligesom Miles.
Jeg har ikke hørt fra dig.
Jeg har været bekymret.
Jeg skriver snart. Det lover jeg.
Jeg havde ikke dr. Hedd-bogen på hospitalet.
Du finder på noget, Dobbelt-op.
Det gør du altid.
Min ven. Jeg burde være hjemme. Hvad er min mission her?
Hvad laver jeg i denne ynkelige, defaitistiske fantasi?
Ved du, hvad der er ynkeligt?
At servere billig mousserende vin, som var det champagne.
Min ven ... Du spiller en vigtig rolle.
Intet, jeg har gjort her, har gjort nogen forskel.
Tror du ikke, Nicos holder ord?
Det er ikke det.
Filmredigering er som jazz.
Det er ikke sådan, at man beslutter noget, og så ...
Man glemmer det.
Og generalen er harmløs. Han lever i en fantasiverden.
Ligesom dig?
Gamle soldater forsvinder ikke.
Krigen varede for længe til, at de bare kan stoppe.
De mest harmløse ting ...
... kan pludselig blive farlige.
Himmel. Hvad er der med dig?
Den sang fik mig gennem teenageårene.
- Ikke Isley-brødrene? - Det var dig, der var fan af dem.
Du kunne lide Isley-brødrene og Steve McQueen og Diane Arbus.
Jeg kender alt til dine interesser.
Hvad ved du om mine?
Nu har du chancen for at fortælle mig alt om dig selv.
Det lyder som en udfordring.
Jeg ved ikke alt, men hvad jeg end er, kan ingen standse mig.
- Sig det til min mor og far. - Hvorfor siger du det ikke selv?
Er det ikke det, jeg gør?
Du er deres ører i marken, ikke?
Jeg er ikke spion. Det er fornærmende.
Mor og far, kan I høre mig?
Frøken Que-Linh ...
... har du set Lana?
- Lana? Aldrig hørt om hende. - Virkelig?
I ligner ellers hinanden meget. Hun er bare meget mere umoden.
Hun græd, fordi hun var bange for Amerika -
og sagde, hun ikke ville forlade Saigon.
Du skulle nødig tale om at græde.
"Jeg er så bange for generalen."
Det er dig, der klynker ned i din kærestes skulder.
Hun er ikke min kæreste mere. Vi har slået op.
For at sige det mere præcist har hun skiftet mig ud.
Betyder det så, at du har brug for en ny skulder at græde ved?
Han kan græde ved min.
Bon, jeg ...
Generalen har fundet ud af, at Lana arbejder her.
Han ringede for at tale med dig -
men da du ikke var der, sendte han mig i stedet.
Lana, han vil have dig hjem.
Ikke nogen spion?
Ma chere tante, undskyld, jeg ikke har skrevet noget før.
Jeg er glad for at kunne sige, at for første gang siden ulykken -
er jeg endelig blevet mig selv igen.
Generalen planter frøene til et militært felttog.
Jeg beder til, at dette dyrebare frø vil blomstre og blive til en ægte sejr ...
Det var det, jeg skrev som antikommunist i det åbne brev til min parisiske tante.
Men som kommunist sendte jeg en kodet besked til Man:
Jeg skrev:
"Disse ynkelige flygtninge kan ikke se generalens kampagne -
for det, den er: Et tåbeligt forehavende."
Fingeraftrykkene var svære at skjule.
Så jeg sendte filmen med generalens planer til Hanoi.
Fotografierne blev sendt et andet sted hen.
Derfor underskrev jeg mit kodede brev som følger:
"Bare rolig. Jeg ordner det."
Jeg håber, din parisiske tante har det godt.
- Ja. - Skal du noget?
Hen til generalen. Han skal køres.
Du er virkelig ikke dyreven, vel?
Kongresmedlemmet ringede. Han talte med vores uregerlige instruktørven -
som nævnte, at du kiggede forbi -
trods mine udtrykkelige instrukser om det modsatte.
Hvad end du sagde til det utaknemmelige bæst, så virkede det.
Han er tilbage for fuld kraft. Filmen er klippet færdig om en måned.
Hvorfor går du og kongresmedlemmet så meget op i en ussel film om Vietnamkrigen?
Fordi film er vigtige.
Især hvis de er lavet af en betydelig instruktør.
Det er afgørende, at vi holder øje med disse kunstnertyper.
De skal føle, at de er undergravende, uden at de går helt over gevind.
De skal bare holdes inden for humanismens grænser -
og uden handlebar politisk ideologi er de helt harmløse.
Tag nu bare hans film.
Vores mænd begår ganske vist fejl, men det hele rettes op -
af en enkelt, hæderlig, heroisk amerikansk soldat.
Det er landets sande styrke.
Et land, der lever og dør ved sin samvittighed.
- Din kæreste ... Var det Mori, hun hed? - Hun er ikke min kæreste.
Ja, ja. Fri kærlighed og alt det.
Kvinden, du af og til og nogle gange oftere knalder?
Du bør stræbe efter noget bedre. Stol på mig.
Ved du, hun har været i seng med den liberale mudderkaster, Sonny?
Skal jeg minde dig om at vare din mund, når du er sammen med hende?
De to er tæt på hinanden i den farligste forstand af ordet, og de taler sammen.
Man ved aldrig, hvad der slipper ud.
Hvor fanden ved Sonny alt det fra?
"Det mest skuffende ved broderskabet -
er det falske håb, det breder sig blandt vores landsmænd om -
at vi en dag kan tage vores land tilbage med magt."
"Hvor mange i vores samfund lider på grund af generalens egoistiske ambitioner?"
"Og hvorfor nægter generalen at fremlægge en oversigt over sine donationer?"
Nogen har givet oplysninger til det svin.
Skal vi vente, hr. general?
Nej. Nu da den forræderiske slyngel har udgivet denne skamfulde artikel -
må vi fremskynde alt.
Har vi frivillige nok? Hvordan går det med træningen?
Ud fra den smule, jeg har set, tror jeg ikke, vi er klar.
Øjeblik. Jeg tror, vi bliver forfulgt.
Hvordan ved vi, han er journalist?
Halvdelen af journalisterne i Saigon var sympatisører.
Hvordan ved vi, at kommunisterne ikke sendte ham for at underminere os?
På universitetet har nogle måske omtalt ham som en venstreorienteret radikal.
Det har altid været dit problem. Du er for sympatisk.
For venlig til at se en kommunistisk spion lige for næsen af os.
Hold ind her.
Noget må der gøres, kaptajn.
- Er du ikke enig? - Jo. Noget må der gøres.
Hør, du kender godt "De tre musketerer", ikke?
Nej. Hvad er det?
Det er en historie om venner.
Venner, der gør dig tre gange så stærk.
Oversat af: Neel Rocco