Toto je na nejaký čas posledná chvíľa, ktorú si pamätám jasne.
Budem pokračovať, ale varujem vás, očakávajte výpadky.
A strih. Tak to je paráda!
Čo tam ten debil robil?
Hej!
Všetci za jedného a jeden za všetkých.
QUÉ LINH 1929
Všetci za jedného a jeden za všetkých.
Dvaja?
Kde je Man?
Man?
Man je doma. Zabudol si?
Doma?
Áno. Teda vo väzení.
Komunisti ho určite uväznili.
Ale bohvie, vždy bol prešibaný.
Pravdepodobne sa mu podarilo uniknúť.
Boli sme na cintoríne...
Áno, dobre si pamätáš.
Vyhodili ho do vzduchu.
A krv... Videl som...
Máš otvorenú ranu na hlave.
Odleteli sme späť do L.A. Ten debil ťa poriadne doriadil.
- Ktorý debil? - No čo myslíš?
- Aha, ten debil. - Ten debil.
Sadistický hajzel.
Asistent réžie bliakal, „Odvolaj to!“
Ale ten sviniar tvrdil, že ho nepočul.
Klame až sa práši!
Prestaňte! Buďte ticho.
Bože! Každopádne, sme radi, že sa cítiš lepšie, šéfe.
- Je ti lepšie, však? - Lepšie.
Daj mu toho byvola.
Prišli sme ti dať toto.
- My sme ho vyrobili. - Je nádherný.
Páči sa ti?
Poďakovanie za to, ako si sa o nás staral.
Vyrobili sme ho z náhrobného kameňa. Z toho pre tvoju mamu.
Nevieme, či bol ten úlomok práve z neho.
Z cintorína zostalo len rumovisko.
A dosť!
Merali ste tú diaľku len preto, aby ste mi priniesli toto?
Veď to nestojí za reč.
Filmovanie sa skončilo. Aj tak by sme išli domov.
Mali sme to po ceste do Disneylandu.
Ale no tak. Neplač.
Polovičný s dvanástimi riťami!
Čo sa ti porobilo?
Určite je to Vietkongáč. Možno je to ten, čo zabil môjho otca.
Hej.
Je jeden z nás. Náš krajan.
Mučili ho presne ako teba.
Mňa nikto nemučí.
Polovičný!
Nie som polovičný! Som dvojnásobok všetkého!
Preto ti vždy nakopú obe ritné polovice?
Chceš proti mne bojovať?
Nie, chceme bojovať s tebou.
Ak budeme držať spolu, neskončíme ako on.
Bon. Čo povieš?
Hlasujem za to, aby získal členstvo.
Bez výhrad.
Hej. Poznáš Les Trois Mousquetaires, však?
Všetci za jedného a jeden za všetkých.
Ty plačeš?
To nič.
Pane, tu sa nesmie fajčiť.
Iste.
Zvoľte kongresmana Neda Godwina
Skoré uzdravenie
Som rada, že si prežil. Sofia
Čo to znamená?
S touto pichľavou cicinou?
Neboli sme v kontakte.
Mal si úraz hlavy. Určite to pochopí.
Ako sa cítite?
Fajn.
Veľká tragédia.
Prepáčte. Kto ste?
Zastupujem štúdio. Ako vám Violet práve vysvetlila.
V prvom rade vás ubezpečujeme, že štúdio zaplatí hospitalizáciu.
Áno, prišla som v Nicosovom mene. Nemohol prísť,
ale praje skoré uzdravenie.
Podľa vašej lekárskej správy ste utrpeli otravu dymom,
pomliaždeniny a popáleniny.
Ale počítačová tomografia bola čistá, takže nie sme vinní.
Ale štúdio vám ponúka
paušálnu kompenzáciu nefyzických zranení,
ako sú zatiaľ nedefinované psychické poruchy.
- To má byť ospravedlnenie? - Nie.
- Nie. To je 3 000 dolárov. - Veľmi veľkorysá suma.
Radi by sme vám ponúkli viac,
ale je veľmi náročné vyčísliť kompenzáciu,
keď ste neutrpeli fyzickú stratu.
- Stratu? - Ako oko či palec.
- Ale ja som o niečo prišiel. - O čo?
Neviem. Nemám zmysel života.
Vôbec netuším, kto som.
- Ja neviem, či takto dokážem žiť. - Hovoríte ako exmanželka.
Prišiel som o seba. To je vážne. Toto nie som ja.
Mrzí ma to, ale tento problém je z hľadiska práva irelevantný.
Práva? Prepáčte, ale kto presne ste?
- No, ja... - Je právnik nášho štúdia.
- Povedali, že môže byť zmätený. - Nevravel, že je právnik.
Nechcem váš šek. Chcem ospravedlnenie.
- Od Nicosa. - Môžem sa o to pokúsiť.
A 30 000.
- Päť tisíc. - Keby som myslel iba na seba,
päť tisíc by mi stačilo. Ale ako Aziat...
- Vaše rodinné záväzky. - Presne tak.
Pre aziatov je rodina všetkým. Rozumiem vám. Som Talian. 7 000.
A keď sa rozkríkne, že ste ma vyplatili,
pribehnú ďalší. 50 pre tetu, stovka pre strýka.
Takže pre ich dobro neprijmem nič pod 20 000.
Za stratu prsta dostanete 15 000.
Za 20 000 to musí byť celá dlaň.
Alebo chodidlo. Alebo vnútorné zranenie. Možno životný orgán.
Jeden, či dva z piatich zmyslov. Nie, nie, nie. Nie. 10 000.
Viac neviem ponúknuť.
Čo ste to vraveli? Tuším som práve prišiel o sluch.
Pätnásť tisíc. Posledná ponuka.
V hotovosti.
Plus ospravedlnenie od Nicosa.
Pätnásť tisíc dolárov, plus prvé ospravedlnenie od Nicosa Damianosa.
Slušné za zmysel života.
No tak, chalani.
Poďte už.
Hej. Drž sa pri nás, dvojnásobok všetkého.
Už sem nechoď sám. Lebo sa zasa stratíš.
Ahoj.
Vyzeráš na hovno.
Ako bojovník, ktorého zamorili vošky.
- Ako dlho tu sedíte? - Už dlho.
A celý čas ma sledujete?
A čo som mal asi tak robiť?
Ako ma sledujete už 11 rokov?
Vytrhli ste ma z dediny, poslali ma do školy a sledovali ma,
- formovali, tlačili... - Občas potrebuješ malé postrčenie.
Prepáčte. Som trochu otrasený.
- Doslova. - Ale nepreháňaj.
Doktor mi povedal, že popáleniny sa už zahojili.
Tak sa mám obliecť a vrátiť sa do práce?
Generál je teraz zaneprázdnený.
Ani ma nenavštívil. Ako sa má?
Generál? Je v poriadku, v zásade.
Až na to, že jeho správanie je nevyspytateľné.
A ja ho mám skontrolovať.
Nie. Musíš odtiaľto vypadnúť.
Táto rola invalida ti naozaj nesedí.
- Počkajte... - Vraj ti chýba domov.
Áno?
Tu máš.
Dostaneš aj fľašu šampanského.
A do programu vraj zahrnuli aj nejaké prekvapenia.
Gratulujem k predčasnému prepusteniu.
Snívam o návrate domov, do krajiny, kde som sa narodil.
Snívam o potulkách ulicami našej nádhernej krajiny,
v ktorých už nepočuť zvuky zbraní,
ale výkriky radosti. Viem, že snívate o tom istom.
Preto sme sa tu dnes večer zišli.
V skutočnosti sa nemôžeme vrátiť do našej rodnej vlasti,
no môžeme sa do nej vrátiť
vo Fantázii!
Saigon, naše mesto šťastia, sa opäť premení
na mesto plné hviezd.
Dámy a páni, predstavujem vám nášho anjela strážneho.
Que-Linh!
Do čerta so stratenou domovinou.
Namiesto toho fňukania by sa mali snažiť získať ju späť.
Mlč. Chcem si to vypočuť.
Počkať. Bol som rozrušený. Vynechal som celú pasáž.
Pamäť mi nefungovala ako mala,
ale po prepustení z nemocnice
ma ťažili oveľa závažnejšie problémy.
Necítil som sa vinný za to, čo som spáchal.
Ale cítil som, že následky môžem zmierniť prerozdelením majetku.
Určite to chceš urobiť?
To je priveľa.
Raz ma váš manžel objal
a povedal mi, že byť miešancom nie je prekážka, ale výhoda.
Som jeho dlžníkom.
Častokrát mi vravieval:
„Kapitán má obrovský talent. Vie fantasticky prečítať nepriateľa.“
Prijmem váš štedrý dar.
Ale peniaze z manželovej smrti nemôžem použiť pre seba.
Použite ich na čo chcete.
Dopočula som sa, že generál niečo plánuje.
Niečo veľké. Znovuzískanie našej rodnej vlasti.
Tieto peniaze teda darujem na ten účel.
Znovuzískanie vlasti?
Tak sa povráva. V Madaminej reštaurácii.
Madame má reštauráciu?
Duša môjho muža bude šťastná, ak tie peniaze použijeme na ušľachtilý dôvod.
Viete...
Ja neverím policajnej správe. O tom, ako môj manžel zomrel.
Bol predsa najlepší z Tajnej polície.
Takého schopného muža by predsa nezabili pri náhodnom rasistickom útoku.
Kapitán...
Som si istá, že ho zabili za jeho rolu v generálovom pláne.
Urobili to tí diabli z Hanoia. Určite si to myslíte aj vy.
Nepriateľa poznáte najlepšie.
A preto
chcem tie peniaze venovať generálovi na jeho operáciu.
Nech si nepriateľ uvedomí, že náš veľký projekt nezlyhá.
Ani po smrti takého výnimočného policajta.
Prosím, odneste mu ich.
Vidíš, čo som musel trpieť?
Pre živého boha, tá trúba odmietne aj peniaze.
Sušienky „Pailles d'or"?
Ďakujem, madam.
Ako som už povedal, s francúzskymi sušienkami
nemám najlepší vzťah.
PHO U MADAME
No čo? Chutí?
Hovoril si, že tvoja mama ich robievala širšie.
- Máš ich radšej tenšie, či širšie? - Madame.
Na šírke rezancov nezáleží.
Žiadne delenie na dobré, či zlé. Dôležitá je, že sú vynikajúce.
Čerstvo vysmažené jarné rolky. Ochutnaj.
- Musíme prebrať pracovné veci. - Nechaj ho dojesť.
Nevidíš, že ešte nedojedol?
A musí mi povedať názor na cha gio.
Prečo? Všetci vieme, že je fantastické.
Našim krajanom chýba chuť domova.
- Koľko peňazí zarábate? - Dosť. Bude to dosť.
Dosť na čo?
Kto o tom ešte vie?
Obávam sa, že asi všetci.
Naši utaja skôr milenky, než nejaké tajomstvá.
Myslíte si, že je to rozumné?
Teda. Urobiť z toho verejné tajomstvo?
Chodia sem, lebo ich polievka chutí po vzrušení
z pomoci revolúcii.
Ja im dávam nádej.
Naozaj to všetci vedia?
A vedia aj to, že táto revolúcia na získanie vlasti
je len vojenská operácia?
Nie. Pre nich je to zatiaľ kampaň za povedomie a agitáciu.
Claude o tomto vie?
Claude?
Prišiel do nemocnice. Mal som vás skontrolovať.
- Máš ma špehovať? - No, takto to nepovedal.
Povedz mu, že nebudeš špehovať zadarmo.
A ak ti zaplatí, peniaze odovzdáš mne. Na financovanie mojej operácie.
Určite si bol sklamaný, že som ťa nenavštívil.
Ale Claude áno.
Úprimne, neprišiel som, lebo...
Pane, povedal som Lane, nech sa vráti.
Prisahám. Naozaj som...
Mrzí ma to, pane.
Finančné vyrovnanie od štúdia som ponúkol majorovej manželke,
ale...
chcela ich darovať na vašu operáciu.
Čože?
Prečo si mu ponúkol peniaze za to, že si takmer zomrel?
Prečo si jej núkal peniaze, ktoré si dostal za ohrozenie života?
A čo som mal robiť?
Čo keby sa na ne tá egoistická ženská
spýtala generála?
Chceš mi povedať, že si ju ľutoval?
Ľutujem, že som ju ľutoval.
Skúste si predstaviť, ako som sa cítil.
Môj majetok som musel venovať na tú odpornú misiu!
Veľmi zbabelý krok. Vždy som vedel, že si obyčajný slaboch.
Presne tak! Na čo si jej dával tie peniaze?
Keď si pomyslím, ako by nám pomohli pri obnove našej vlasti.
Nevadí. Použijem ich zmysluplne.
Tvoje odškodné skončí v správnych rukách.
Vaše hodiny ukazujú zlý čas.
Radšej už odíď.
Zastavil som sa v nemocnici.
No povedali mi, že ťa už prepustili.
Ale každého vietnamského utečenca nájdem tu.
Ty si bol v nemocnici? Ale prečo?
Bola to priateľská návšteva?
Prečo by som ťa nemohol navštíviť?
Ležal som tam tri týždne a neprišiel si.
Ľudia z komunity...
- niečo riešia. - Akože Vietnamci? Klebetia?
Povráva sa, že generál organizuje nejakú absurdnú
„tajnú operáciu“.
Na ovládnutie Vietnamu.
Tak to je novinka.
Nehraj to tu.
Si generálov človek.
Človek, ktorý strávil tri týždne v nemocnici.
Mimochodom, aj keby som niečo vedel, poviem to komunistovi?
- Ja som komunista? - A nie si komunista?
Pýtam sa na to len kvôli článku. Generál niečo chystá?
Aj keby áno, tebe by to na nos nezavesil.
Dáva ľuďom falošné nádeje.
Ten saigonský čas je naozaj úbohé gesto.
Vojna skončila.
Je koniec. Vietnam je už vybavený.
Ani Američania komunistov neporazili.
Vojny nikdy nezomrú. Len zadržia dych.
Nie som nepriateľ.
Kiežby si to videl.
Sonny.
Nepovažujem ťa za nepriateľa. Ako ti...?
FANTASIA HOLLYWOOD S QUÉ-LINH
Predstavujem vám nášho strážneho anjela...
Que-Linh!
No to ma poser!
Čo to má...
Páni. Spieva oveľa lepšie.
Dámy a páni,
s radosťou vám oznamujem, že dnes k nám zavítal veľmi špeciálny hosť.
Si tu prvýkrát, však?
Obdivujem ho a mám tušenie, že to mnohí z vás cítia rovnako.
Je to láskavý, veľkorysý muž, ktorý pozná diskrimináciu tak ako my,
no čelí jej s hrdosťou a dôstojne. Dámy a páni...
Jamie Johnson!
Hej!
Poď sem.
Dobrý večer, dámy a páni. Ďakujem vám.
Odpustite.
Que-Linh ma učí, ale moja...
- vietnamčina je príšerná. - Kto je "Que-Linh"?
Jej krása ma nesmierne rozptyľuje.
Dúfam, že raz vám zaspievam vo vietnamčine,
no zatiaľ táto postačí.
Strávili sme spolu každú noc
No zrazu zostal som sám
Keď sme šťastní, mesiac žiari
No smútok ho zatemní
Vidím mesto plné hviezd
Toľko krásnych spomienok
Láska v srdci mesta
Žiaľ, už vyprchala
Vidím mesto plné hviezd
Ako im to spolu ladí!
Toľko krásnych spomienok
Láska v srdci mesta
Žiaľ, už vyprchala
Cítim smútok
Cítim veľký smútok
Žiaľ
Lana.
Pozri, ohľadom filmu...
Nechcel som...
...spôsobiť najponižujúcejšiu chvíľu môjho života?
Áno. To.
Spravodlivý trest ťa neminul.
No, aj ty mi odpusť.
Že som neprišla do nemocnice.
Sme si kvit.
Áno.
Vieš, film z teba spravil dospelú.
A zo mňa dieťa.
Moniqueina dedinka
ma preniesla do mojej rodnej dediny.
K mojej mame.
Prepáč.
Chcela som umelecké meno, aby ma rodičia nenašli.
S tvojou matkou to nijako nesúvisí.
Mám ho iba preto, lebo som ju zahrala v prvej hereckej úlohe.
Jamie čaká vonku.
Pôjdeš na večeru?
Žartuješ?
Chceš piate koleso na voze?
Piate koleso?
Prosím ťa. Ja a Jamie?
Užite si príjemný večer. Mňa už niekto čaká.
Nie je vhodné, aby dialektický materialista
postavil oltár zosnulým. Viem to.
Ale hovorím vám všetko na rovinu,
aby ste pochopili, aký som bol v tom čase zraniteľný.
Ako to, že sem už nechodí tá drzá papuľa?
Má veľa práce.
Na čo ti je frajerka,
ktorú vôbec nezaujíma, že si mal úraz hlavy?
Mal by som pomáhať generálovi. Nemám čas robiť ti pestúnku.
Nepotrebujem pestúnku.
Bon...
Tá „tajná misia“ je taká tajná, že sa nikdy neuskutoční!
Veď je to na smiech.
Potrebuješ si zasúložiť.
Pán Hollywood!
- Prečo si nezavolal? - Tá vôňa.
- Na tvojej koži. - Kaktus?
Čo to malo znamenať?
Veď kaktus prežije aj bez vody.
Bože.
To je prekvapenie.
- Mohol si zavolať. - Pokoj, Sonny.
Náš priateľ sa vrátil starší a možno aj rozumnejší.
Neozval si sa mi asi pol roka. Za ten čas postavia mrakodrap.
Nebolo to šesť mesiacov.
Iba päť a jeden týždeň.
A keby si ma navštívila v nemocnici,
tak štyri mesiace a dva týždne.
Aký mrakodrap postavíš za takýto čas, ha?
Nepostavíš ani túto detskú izbu.
„Detskú izbu“?
Dáte si?
- Moja rodina. - To je Judith, Sophiina mama.
Jej bratia George a Abe, keď prvýkrát prišli.
Chudák Abe.
Vravel si, že zomrel vo vojne?
Nie. Nie, všetkých nás väznili. V tábore.
Už je to 30 rokov a brata stále máta vojna.
- Hoci v nej nebojoval. - Ale bojoval, či nie?
Bože, toľko hnevu a nenávisti len preto, že je Japonec.
- A iróniou je... - To predsa nevieme.
Nie, nie, nie. V mojom rodokmeni je toľko prázdnych miest.
- Úmyselných. - Viem, viem. Áno.
Ako keby jej matka skrývala nejakú krivdu.
Tak sa mi to javí.
Chceme ísť do Japonska, zistiť pravdu.
Takto to dopadne, keď chodíš s investigatívnym novinárom.
Presne tak. Áno.
Áno, teda na vysokej sa Sonny vždy dostal k podstate vecí.
Mal skvelé prejavy, Sofia.
Keby si ho počula kritizovať vojnu.
To by som rada.
Skutočne.
Keby si ho počula, spýtala by si sa,
prečo sa nevrátil a nebojoval za revolúciu.
Prečo si stále tu, Sonny?
Prečo sa nevrátiš pomôcť vlasti?
Je to preto, že miluješ pani Mori?
Alebo sa len bojíš, že prídeš o pohodlie Ameriky?
Sonny je doma tu.
Nie v tejto...
detskej izbe.
Zatiaľ. Ale jeho domov je tu, v L.A.
Má tu svojich krajanov.
- Utečencov ako si ty. - Utečencov ako ja?
Som jeho krajan. Kto zo mňa urobil utečenca?
Komunisti ako on. Má pre mňa dôležitú prácu?
Dobre. Čo je to za prácu, Sonny?
Sofia, má pravdu.
Prišiel som sem, ako ty, študovať.
Rodičom som sľúbil, že sa vrátim
a pomôžem krajine s mojím diplomom.
Že to využijem na oslobodenie našich od Američanov.
Som zbabelec. A pokrytec.
A si lepší človek ako ja.
Nesúhlasím s politikou. Pohŕdam nimi.
Ale ty si sa vrátil do vlasti a bojoval si.
Za ľudí. A za to si ťa vážim.
Beriem to späť. Si väčší Vietnamec ako ja.
A ja som čo?
Sekretárka muža, ktorý si myslí, že slečna Butterfly je kompliment.
Poviem mu niekedy, „pojeb sa, ty debil“?
Usmejem sa, mlčím, a iba zapisujem. Ja som horšia ako ty, Sonny.
Obdivujem ťa.
Tvoja cynická ostrosť sa otupila, keď som bol preč.
Mám aj citlivú stránku.
Ale ty si ju nikdy nespoznal.
Som ustatý, súdruh veliteľ.
Neviem, či dokážem pokračovať.
Tvojou jedinou úlohou je čmárať a trkotať
a chceš mi povedať, že si unavený?
Píšem 60 strán denne a rozprávam sedem hodín.
Zamyslel si sa nad tým, čo to je v porovnaní s prácou Vietnamcov?
Vieš si predstaviť muža kráčajúceho hore, dole po vratkých schodoch
výškovej budovy 18 hodín denne,
ako nesie na chrbte vrece so 60 tehlami?
To som bol ja pred oslobodením.
Man!
Priveďte sem Mana, prosím. Ako som povedal, súdruh.
Musí byť vo vysokej funkcii, v spravodajskej službe v Hanoi.
Potvrdí moje slová. Musí o mne existovať záznam.
Man vám všetko povie.
Že som bol oddaný bojovník za našu vec.
Že som sa pre revolúciu...
vzdal vlastnej identity.
Ten tvoj takzvaný „styčný dôstojník“.
Po tvojom príchode sme sa ho snažili nájsť.
Je vôbec skutočný?
Sadnúť.
Zjavne si užívaš novú slobodu.
- Chcel si ma zabiť? - A ty si chcel zabiť mňa?
Keby som ti povedal pravdu, neveril by si mi.
Ahoj.
Preto si tu? Kvôli zvrátenej pomste?
Zvažoval som tisíc spôsobov, ako ťa zabiť.
- Naozaj? Napríklad? - Možno míny.
Stúpiš na jednu, odtrhne ti hlavu, odkopnem ju ako loptu
a tá trafí druhú mínu.
Niečo v tom zmysle.
Dúfam, že sa teraz cítiš lepšie. Počul som o tom štedrom odškodnení.
Nie je úplné. Ešte mi niečo dlhuješ.
Oh, bože. Preto si prišiel. Po ospravedlnenie. Tak fajn.
- Je mi to naozaj úprimne ľúto. - Nie.
Ja chcem niečo iné. Tvoje ospravedlnenie nemá cenu.
Vo filme necháš všetky vietnamské repliky.
Bráško, ani štúdio mi nekáže, ako mám zostrihať svoj film.
Chceš mať na rukách moju krv?
O tom ani len nežartuj.
Musím vedieť, že som neodišiel na mesiace
- z L.A. zbytočne. - Jeb na to a poď sem.
Nevieš aká je Dorothy rýchla, keď sa jej chce.
Ja chápem, o čo ti ide,
ale finálny strih je proces zahalený rúškom tajomstva.
Ver mi, jeden deň sa ti záber páči,
ale na druhý deň už nie a vyhodíš ho.
Nikto nevie, čo bude vo finále, ani ja nie.
Možno prídeme aj o tú
niekoľkomiliónovú explóziu.
Mám návrh. Sľubujem,
že sa pokúsim zachrániť Vietnamcov vo filme.
Kvôli tebe. Neviem predpovedať cestu svojej mysle,
nieto ešte filmu.
Vieš, strih
nie je o objasnení príbehu či exponovaní myšlienky.
Ide o rytmus, impulz, sex.
Možno jazz.
Je to ako s tým aligátorom. Prvotný inštinkt.
Už len keď o tom hovorím, chcem improvizovať.
Som ako Dizzy. Som ako Ornet.
Prečo si sa mi neozval?
Už som sa bál.
Čoskoro ti napíšem. Sľubujem.
V nemocnici som nemal knihu doktora Hedda.
Nájdeš spôsob.
Dvojnásobok všetkého.
Tak ako vždy.
Priateľ môj. Mal by som byť doma.
Čo je mojou úlohou?
Čo robím v tejto úbohej, porazeneckej fantázii?
Vieš, čo je úbohé?
Podávať lacné šumivé víno a vydávať ho za šampanské.
Priateľ môj...
tvoja úloha je nesmierne dôležitá.
Žiaden môj skutok v Amerike nič nezmenil.
Myslíš si, že Nicos nedodrží svoje slovo?
O to nejde.
Strih vo filme je ako jazz.
Nemôžeš sa dnes pre niečo rozhodnúť
a zajtra na to zabudnúť.
A generál je neškodný. Žije svoje fantázie.
Tak ako ty teraz?
Starí vojaci len tak nezmiznú.
Vojna trvala príliš dlho na to, aby na všetko zabudli.
A tie najneškodnejšie veci
sa môžu razom premeniť na nebezpečné.
Bože. Čo to s tebou je?
Vďaka tej piesni som prežila pubertu.
Ou. Nie vďaka Isley Brothers?
To sa páčilo tebe, nie mne.
Ty si mal rád Isley Brothers a Stevea McQueena a Diane Arbus.
A takto môžem aj pokračovať donekonečna.
Ty čo o mne vieš?
No, momentálne máš príležitosť povedať mi, kto si a čo si.
To znie ako výzva.
Zatiaľ netuším, kto som a čo som. Ale nech som čokoľvek, nik ma nezastaví.
- Povieš to mojim rodičom? - Prečo im to nepovieš sama?
Veď to práve robím.
Si ich ploštica, však?
Nie som špión. To ma uráža.
Mami, oci, počujete ma?
Slečna Que-Linh.
Nevideli ste Lanu?
Lanu?
- Takú nepoznám. - Naozaj?
Lebo sa na ňu veľmi podobáš.
Ale je detinskejšia ako ty.
To dievča si išlo oči vyplakať, lebo sa veľmi bála Ameriky.
A nechcela odísť zo Saigonu.
Ty mi niečo hovor o plakaní.
„Veľmi sa bojím generála. Fňuk, fňuk.“
Takto kňučíš svojej priateľke na pleci.
Ale no.
Ona už nie je moja priateľka.
Rozišli sme sa.
Presnejšie, ona ma vymenila.
Takže budeš potrebovať nové pliecko na plakanie?
Môže plakať na mojom.
Bon, ja...
Generál zistil, že tu Lana pracuje.
Volal k nám domov a hľadal ťa.
Ale keďže ťa nezastihol, poslal sem mňa.
Lana, máš sa vrátiť domov.
A že nie si špión.
„Ma chere tante, prepáč, že som ti nenapísal skôr.
Určite ťa poteším, že prvýkrát od tej nehody
sa konečne cítim vo svojej koži.
Generál zasieva semienka vojenskej operácie.
Modlím sa, aby toto semienko rozkvitlo do veľkého víťazstva,
lebo vietnamská komunita."
Každopádne, toto som napísal ako antikomunista
v otvorenom liste tete Parížanke.
Ale ako komunista som slová pre Mana zašifroval.
Napísal som toto:
„Títo úbohí utečenci nevidia, čo je generálova vojenská operácia:
donkichotský pokus.“
Film bolo náročné skryť.
Tak som generálove plány poslal do Hanoia.
Fotografie išli inam.
Preto som šifrovaný list podpísal takto:
„Neboj sa. Postarám sa o to.“
Ako sa má tvoja teta v Paríži?
- Dobre. - Chystáš sa niekam?
Za generálom. Potrebuje odviezť.
Zvieratá ťa nemajú v láske.
Volal mi kongresman. Hovoril s našim priateľom režisérom,
povedal mu, že si ho navštívil
aj napriek mojim jasným pokynom, aby si to nerobil.
- Áno. - Čokoľvek si povedal,
zabralo to.
Opäť čaruje. Budúci mesiac uvidíme film.
- Nerozumiem. - Čomu?
Prečo vás s kongresmanom zaujíma
nejaký hlúpy film, ktorý vykorisťuje Vietnamcov?
Lebo filmy sú dôležité.
Najmä od významného režiséra.
Je nevyhnutné, mať takýchto umelcov pod dohľadom.
Potrebujú uistenie, že majú vôľu,
ale zabraňujeme im konvertovať.
Pokiaľ ich dokážeme udržať v tých hmlistých medziach humanizmu,
ale bez žalovateľnej politickej ideológie, sú úplne neškodní.
Zober si Dedinku.
Naši ľudia raz za čas pochybia, ale nakoniec
všetko napraví jeden morálne čestný, hrdinský a hlavne
spravodlivý americký vojak.
V tom je sila našej krajiny.
Ktorá žije a umiera so svojím svedomím.
Tvoja priateľka, Mori?
- Tak? - Nie je moja priateľka
Iste, ako povieš. Voľná láska, chápem.
Tá žena, s ktorou možno sem tam
alebo pravidelne spávaš?
Hej. Máš na viac.
Chlapče, ver mi.
Vieš, že spáva aj s tým liberálnym chujom, Sonnym?
- Viem. - Áno.
Snáď vieš, že máš držať hubu,
keď si s ňou. Však?
Tí dvaja spolu chrápu a čo je nebezpečnejšie,
aj sa rozprávajú.
Čo ak z nej niečo vylíže.
Odkiaľ to všetko, kurva, Sonny vie?
„Najväčším sklamaním bratstva
je falošná nádej, ktorú predáva našim krajanom,
že jedného dňa opäť ovládneme našu krajinu násilím.
Koľkí z našej komunity trpia za generálove sebecké uchopenie moci?
A prečo generál odmieta
zverejniť výšku finančných darov?“
Niekto tú špinu musí kŕmiť informáciami.
Takže váš plán sa odkladá, pane?
Nie, nie. Keďže ten zradca zverejnil takýto hanebný článok,
musíme všetko urýchliť.
Máme dosť dobrovoľníkov?
Ako pokračujete s výcvikom?
Z toho, čo som videl si myslím, že nie sme pripravení.
Počkajte, pane, myslím že nás niekto sleduje.
Máme istotu v tom, že je novinár?
Polovica v Saigone boli sympatizanti.
Ako vieme, že ho sem neposlali komunisti, aby nás oslabil?
Na vysokej škole ho niektorí považovali za ľavicového radikála.
Tak toto je tvoj večný problém. Si príliš súcitný.
Príliš naivný na to, aby si odhalil spiaceho agenta, ktorého máme pod nosom.
Dobre, tu zastav.
Niečo musíme urobiť, kapitán.
- Nemyslíš? - Áno.
Niečo musíme urobiť.
Hej. Poznáš Les Trois Mousquetaires, však
Nie. Čo to je?
Je to príbeh o priateľoch.
O priateľoch, ktorí z teba spravia trojnásobok všetkého.
Kopni!
Preklad titulkov: Alexandra Szalai