SIMPATIZER
To je zadnji trenutek v daljšem času, ki se ga jasno spominjam.
Nadaljeval bom, opozarjam pa vas, da bodo vmes praznine.
Rez! Fantastično, jebenti!
Uspelo nam je. Krasno.
Vsi za enega, eden za vse.
Dva za enega, eden za dva.
Dva?
Kje je Man?
Man?
Doma je ostal. Se ne spomniš?
Doma ...
Ja. No, v zaporu.
Komunisti so ga najbrž zaprli.
Ampak saj je prefrigan pizdun.
Bo že našel način, da se bo izmazal.
Bili smo na pokopališču ...
Ja, spomniš se.
Razstrelili so ga.
In kri ... Videl sem ...
Glavo ti je prebilo.
Odpeljali so nas nazaj v LA. Tisti kreten te je res zjebal.
Kateri kreten? - Kaj misliš?
Aja, tisti kreten. - Tisti kreten.
Sadistični prasec.
Pomočnik režije je vpil, naj se ustavi.
Ampak pizdun pravi, da ni slišal.
Kako naklada.
Dovolj! Nehajte.
Bog! Veseli smo, da ti je bolje, šef.
Saj ti je, ne? - Bolje.
Daj mu bivola.
Prinesli smo ti darilo.
Lep, ne? Sami smo ga naredili. - Zelo lep.
Ti je všeč?
V zahvalo, ker skrbiš za nas.
Prišli smo do nagrobnika. Saj veš, od tvoje mame.
Nismo prepričani, da je bil prav njen.
Ko smo prišli tja, je bil samo še kup kamenja.
Dovolj.
Tako daleč ste prišli, da bi mi tole dali ...
Saj ni nič takega.
Snemanja je konec, tako ali tako bi šli domov.
Bilo je spotoma na poti v Disneyland.
Daj no, ne joči.
Mešanec s 13 ritnimi luknjami!
Kaj se dogaja?
Gotovo je vietkongovec. Mogoče tisti, ki je ubil mojega očka.
Eden od nas je. Naš rojak.
Preganjali so ga tako kot tebe.
Mene niso.
Mešanec.
Nisem mešanec. Dvojno dober sem.
Jih zato tvoja rit dvojno skupi?
Bi se tepel z mano?
Ne, ne bomo se tepli.
Če bomo držali skupaj, ne bomo končali tako kot on.
Bon, kaj praviš?
Glasujem, da ga vzameva za člana.
Brez zadržkov.
Saj poznaš Les Trois Mousquetaires?
Vsi za enega, eden za vse.
Jočeš?
Saj ni nič.
Gospod, kajenje je tu prepovedano.
Ja, seveda.
NED GODWIN PONOVNO ZA KONGRESNIKA
OKREVAJ
ME VESELI, DA SI ŠE ŽIV. SOFIA
Kaj naj bi to pomenilo?
Skupaj z bodičastim tičem?
Nič je nisem klical.
Udarilo te je v glavo. Razumela bo.
Kako se počutiš?
Ja.
Res smola.
Kdo pa sta?
Studio zastopam. Kot je Violet pravkar pojasnila.
Naj najprej povem, da bo studio plačal zdravljenje.
Nicos me je poslal, ker sam ni mogel priti.
Želi ti hitro okrevanje.
V izvidu omenjajo vdihavanje dima,
obtolčenine in opekline druge stopnje.
Na tomografiji se nič ne vidi, zato nismo odškodninsko odgovorni.
Studio vseeno ponuja določeno nadomestilo
za nejasne in nemedicinske poškodbe, kot so tvoje
za zdaj neopredeljene psihološke posledice.
To naj bi bilo opravičilo? - Ne.
Ne, to je 3000 dolarjev. - Zelo velikodušna vsota.
Saj bi radi ponudili več, ampak iskreno rečeno,
težko je terjati odškodnino,
če ni oprijemljive izgube.
Oprijemljive? - Na primer oko ali prst na nogi.
Izgubil sem nekaj oprijemljivega. - Kaj?
Ne vem. Izgubil sem sebe.
Ne vem več, kdo sem.
Tako ne morem naprej. - Govoriš kot moja bivša žena.
Izgubil sem se. To je oprijemljivo. To nisem jaz.
Žal je zavedanje sebe pred zakonom nematerialno.
Pred zakonom? Kdo si že?
Odvetnik filmskega studia je.
Rekli so, da se lahko zmedeš. - Ni rekel, da je odvetnik.
Nočem čeka. Opravičilo hočem.
Nicosovo. - Potrudila se bom.
In 30.000.
Pet tisoč. - Če bi mislil samo nase,
bi bilo to dovolj, ampak kot Azijec ...
Družinske obveznosti. - Točno tako.
Za vas je družina vse. Razumem. Italijan sem.
Sedem tisoč. - Ko bodo izvedeli za odškodnino,
bodo prilezli od povsod. Petdeset za teto, sto za strica.
Zaradi njih ne morem sprejeti manj kot 20.000.
Za izgubljen prst dobiš 15.000.
Za 20.000 bi moral izgubiti roko.
Ali stopalo. Ali kakšen notranji organ.
Mogoče čutilo ali dva. Ne, ne. Deset tisoč.
Več res ne bo šlo.
Kako, prosim? Mislim, da sem oglušel.
Petnajst tisoč. Zadnja ponudba.
V gotovini.
In Nicosovo opravičilo.
Petnajst tisoč. In prvo opravičilo Nicosa Damianosa v zgodovini.
Ni slabo za to, da se izgubiš.
Dajta no, fanta.
Pojdimo.
Drži se naju, Vse-dvojno.
Ne hodi več sam okrog. Izgubil se boš.
Ojla.
Ves zdelan si.
Kot slakovka, ki jo napadejo listne uši.
Kako dolgo si že tukaj? - Dovolj dolgo.
Samo gledal si me?
Kaj naj bi pa počel?
Kar si delal zadnjih 11 let.
Odpeljal si me iz moje vasi, me poslal na jug v šolo, me opazoval,
oblikoval, pritiskal name ... - Včasih te je treba malo poriniti.
Oprosti, malo sem še pretresen.
Dobesedno. - Lepo te prosim.
Zdravnik pravi, da so se opekline skoraj zacelile.
Torej bi rad, da se vrnem v igro?
General ne počiva, samo to bom rekel.
Na obisk ni prišel. Kako je z njim?
General? Generalno je v redu.
Čeprav je, generalno gledano, malce nepredvidljiv.
In bi rad, da preverim. - Rad bi, da se odjaviš.
Tole igranje invalida ti ni pisano na kožo.
Čakaj ... - Menda imaš domotožje.
Ja?
Izvoli. Pripada ti še steklenica penine.
Govori se, da bodo na programu presenečenja.
Zato čestitke za predčasni odpust.
Sanjam o vrnitvi domov, v deželo, kjer sem bil rojen ...
Sanjam o hoji po ulicah naše čudovite domovine,
ko zvok orožja ne bo več preglasil
vzklikov radosti. Vem, da delite moje sanje.
Zato smo se nocoj tu zbrali.
Čeprav se ne moremo vrniti domov v resničnosti,
se lahko vrnemo v Fantaziji!
Sajgon, naše mesto teme, bo lahko znova
mesto zvezd.
Dame in gospodje, naj vam predstavim angela, ki nas vodi,
Que-Linh!
Vraga, pa izgubili domovino.
Namesto da jokcajo, bi jo morali pomagati dobiti nazaj.
Tiho. To bi rad slišal.
Počasi. Zmedel sem se. Izpustil sem en del.
Mogoče je bil moj um poškodovan, zagotavljam pa vam,
da sem imel ob odhodu iz bolnišnice hujše stvari na vesti.
Nisem se počutil krivega zaradi stvari, ki sem jih počel za cilj,
ampak posledice sem hotel ublažiti z delitvijo bogastva.
Si prepričan, da to hočeš?
To je preveč.
Tvoj mož me je nekoč objel
in mi rekel, da je prednost, ne slabost, da sem mešane rase.
Njegov dolžnik sem.
Meni je večkrat rekel:
"Stotnik je zelo nadarjen človek. Zna preučiti sovražnika."
Sprejela bom tvojo darežljivost.
Ampak denarja, ki sem ga dobila po možu, ne morem uporabiti zase.
Uporabi ga, kot želiš.
General menda nekaj načrtuje.
Nekaj velikega. Da si povrnemo domovino.
Denar bi darovala za ta namen.
Da si povrnemo domovino? - To se govori. V gospejini restavraciji.
Gospa ima restavracijo?
Moj mož bi bil vesel, če bo šel denar za plemenit cilj.
Veš ...
Ne verjamem policijskemu poročilu o tem, kako je umrl.
Bil je v vrhu tajne policije.
Nemogoče, da bi tako izurjen umrl v naključnem rasističnem napadu.
Stotnik ...
Prepričana sem, da so ga ubili zaradi vloge v generalovem načrtu.
Zlobci v Hanoju so krivi. Gotovo tudi ti to sumiš,
ker tako dobro poznaš sovražnika.
Zato bi ta denar darovala generalu za njegovo operacijo.
Da bo sovražnik vedel, da naš podvig ne bo spodletel,
čeprav so ubili najbolj izjemnega častnika.
Na, kar ti mu nesi.
Vidiš, kaj sem moral prenašati?
Za božjo voljo, saj ne zna obdržati denarja.
Piškoti Pailles d'or?
Hvala, gospa.
Kot sem že povedal, sem te francoske piškote
ohranil v slabem spominu.
RESTAVRACIJA GOSPE PHO
In? Je dobro?
Menda je tvoja mama uporabljala širše rezance.
Imaš rad širše ali tanjše? - Ni pravila, kaj je prav ali narobe,
ko gre za širino rezancev. Samo da so okusni.
Ocvrti cha gio. Poskusi jih.
Pogovoriti se morava o poslu. - Pusti ga, naj jé. Ne vidiš, da jé?
Zanima me, kaj si misli o cha gio.
Zakaj? Saj že vemo, da so slastni.
Naši rojaki so lačni okusa po domu.
Koliko pa zaslužite? - Dovolj. Dovolj bo.
Dovolj za kaj?
Kdo ve za to?
Najbrž vsi v restavraciji.
Skrivnosti skrivajo slabše kot ljubice.
Se vam zdi to pametno?
Da je to javna skrivnost?
Ljudje pridejo sem, ker z juho dobijo še navdušenje,
da pomagajo revoluciji.
Dajem jim upanje.
Se vsi zavedajo tega,
da je revolucija za povrnitev domovine
pravzaprav vojaška operacija?
Ne. Zanje je to samo kampanja za ozaveščanje in spodbujanje.
Claude ve za to? - Claude?
V bolnišnico je prišel. Rekel je, da moram k vam.
Vohunit za mano? - Ni se tako izrazil.
Povej mu, da ne boš vohunil zastonj.
Če ti bo plačal, denar prinesi meni. Da bo za mojo operacijo.
Gotovo si bil razočaran, ker te nisem obiskal.
Sploh ko je prišel Claude.
Iskreno rečeno, nisem prišel, ker ...
Gospod, Lani sem rekel, naj gre domov. Prisežem.
Res nisem mogel ...
Žal mi je, gospod.
Odškodnino od studia sem ponudil majorjevi ženi,
ampak ...
Hoče, da ga darujem za vaš cilj.
Kaj?
Zakaj si temu moškemu ponudil denar, ki te je skoraj stal življenja?
Zakaj si tej ženski ponudil denar, ki te je skoraj stal življenja?
Kaj pa naj bi naredil?
Ta samovšečna ženska bi lahko generala vprašala o donaciji.
Praviš, da se ti je smilila?
Žal mi je za to.
Pomislite, kako mi je bilo,
ker bo šla moja odškodnina za tisto klinčevo misijo?
Kako strahopetna poteza. Vedel sem, da si tudi slabič.
Točno tako. Zakaj si ji sploh dal denar?
Lahko bi ga koristno porabili za obnovo naše domovine.
Ampak nič ne de. Pametno ga bom porabil.
Tvoja odškodnina je prišla v prave roke.
Uro imate narobe nastavljeno.
Pojdi zdaj.
Ustavil sem se v bolnišnici.
Povedali so mi, da so te že odpustili.
Na srečo tu lahko najdeš vse vietnamske begunce.
V bolnišnici si se ustavil? Zakaj?
Si prišel na prijateljski obisk?
Zakaj te ne bi obiskal v bolnišnici?
Tri tedne sem bil notri, pa te ni bilo.
Ljudje v skupnosti ...
Govorijo. - Vietnamci? Širijo čenče?
Govori se, da general pripravlja nekakšno trapasto tajno operacijo.
Da bi spet zavzel Vietnam.
Prvič slišim. - Ne delaj se neumnega.
Generalov človek si. - Ki je bil tri tedne v bolnišnici.
Tudi če bi kaj vedel, zakaj bi povedal komunistu?
Kdo pravi, da sem komunist? - Nisi?
Sprašujem samo zaradi članka. General kaj pripravlja?
Če pripravlja, si zadnji, ki mu bo to povedal.
Ljudem daje lažno upanje.
Sajgonski čas na uri je pomilovanja vredna gesta.
Vojna je končana.
Konec je. Nič ni ostalo zanj.
Niti Američani niso mogli poraziti komunistov.
Vojne nikoli ne umrejo zares, samo dih zadržijo.
Nisem tvoj sovražnik.
Škoda, da tega ne vidiš. - Sonny.
Nikoli te nisem imel za sovražnika. Zakaj si ...
FANTAZIJA NASTOPA QUÉ-LINH
Naj vam predstavim našega angela vodnika,
Que-Linh!
Kaj, madona?
Kaj je ...
Hudiča, precej bolje poje.
Dame in gospodje,
z veseljem vam predstavljam posebnega gosta.
Prvič je zate, kajne?
Zdi se mi izjemen, verjamem pa, da vam tudi.
Je prijazen, radodaren človek, ki je kot vsi mi izkusil diskriminacijo,
vendar jo je prenesel z dostojanstvom. Dame in gospodje,
Jamie Johnson!
Izvoli.
Dober večer, dame in gospodje. Hvala vam.
Oprostite mi. Que-Linh me uči, ampak ...
Vietnamščina mi še šepa. - Kdo je Que-Linh?
Najbrž zato, ker se ob lepi učiteljici ne morem zbrati.
Upam, da vam bom lahko nekega dne zapel v vietnamščini,
do takrat pa upam, da bo to dovolj.
Lep duet sta.
Lana.
Glede filma ...
Ne bi smel ...
Zakriviti najbolj sramotnega dneva v mojem življenju?
Ja, to.
Lahko se strinjava, da si bil kaznovan za to.
Tudi meni je žal.
Da te nisem obiskala v bolnišnici.
Reciva, da sva si bot.
Ja.
Zaradi sodelovanja pri filmu si odrasla, jaz pa sem postal otrok.
Prizorišče tiste vasice me je vrnilo v mojo vas v otroštvu.
K moji mami.
Žal mi je.
Potrebovala sem umetniško ime, da me starši ne bi mogli najti.
To ni imelo nič s tvojo mamo.
Ime sem uporabila samo zato, ker je bil to prvi lik, ki sem ga igrala.
Jamie je zunaj.
Bi večerjal z nama?
Res? Hočeš, da vama držim svečo?
Držiš svečo?
Daj no. Jaz in Jamie?
Kar sama se zabavajta. Nekdo me pričakuje.
Vem, da je za dialektičnega materialista neprimerno,
da postavlja oltar za pokojne,
toda povem vam vse, popolnoma odkrito,
da boste razumeli, kako krhek sem takrat postal.
Kako, da tista zajedljiva mrha ne prihaja več?
Veliko dela ima.
Zakaj bi človek imel punco,
če ni z njim, ko mu sesujejo glavo?
Jaz pomagam generalu. Nimam časa skrbeti zate.
Nikogar ne potrebujem, da bi skrbel zame.
Bon ...
Tista skrivna misija je tako skrivna, da ne bo nič iz nje.
Eno navadno sranje je.
Seksati moraš.
Gospod Hollywood!
Zakaj nisi poklical? - Ta vonj.
Tvoja koža. - Kaktus?
Kaj je bilo to?
Ni ga treba zalivati.
Kristus.
Kakšno presenečenje.
Lahko bi poklical. - Pomiri se, Sonny.
Najin prijatelj se je vrnil. Starejši in morda modrejši.
Pol leta se nisi oglasil. V tem času zgradiš nebotičnik.
Ni bilo šest mesecev.
Bilo je pet mesecev in en teden.
Če bi me obiskala v bolnišnici,
bi bilo štiri mesece in dva tedna.
Kakšen nebotičnik zgradiš v štirih mesecih in dveh tednih?
Niti te igralnice ne bi mogla zgraditi.
Igralnice?
Bomo?
Moja družina. - To je Judith, Sophijina mama.
Njena brata George in Abe, ko sta prišla sem.
Ubogi Abe.
Si rekla, da je padel v vojni?
Ne. Ne, z nami je bil v taborišču.
Minilo je že 30 let in vojna še vedno mori mojega brata.
Čeprav se ni nikoli boril. - Seveda se je.
Koliko jeze in zamere, samo zato, ker smo Japonci.
Ironija pa je ... - Ne vemo zagotovo.
Ne, ne. Saj si našel praznine v mojem družinskem drevesu.
Namerne praznine. - Ja.
Njena mama je nekaj skrivala. Neko krivico.
To je zame namig.
Rada bi šla na Japonsko, da prideva stvari do dna.
Tako je torej, če hodiš s preiskovalnim novinarjem?
A tako?
Ja. Na kolidžu je bil mojster v tem, da je stvarem prišel do dna.
Krasne govore je imel.
Morala bi ga slišati, kako kritizira vojno.
Želim si, da bi ga.
Resnično.
Če bi ga slišala, bi se mogoče vprašala,
zakaj se ni vrnil in se sam boril v revoluciji.
Zakaj si še tukaj, Sonny?
Zakaj se ne vrneš in pomagaš pri obnovi domovine?
Mogoče zato, ker si tako zaljubljen v gdč. Mori?
Ali zato, ker te je strah, da bi izgubil udobje Amerike?
Njegov dom je tukaj.
Ne mislim te ...
Igralnice. Ne še. Ampak njegov dom je v LA-ju.
Njegovi ljudje so tukaj.
Begunci kot ti. - Begunci kot jaz?
Jaz sem njegovi ljudje? Veš, zaradi koga sem begunec?
Zaradi komunistov, kot je on. Zdaj pa ima pomembno delo zame?
Prav. Kakšno delo je to, Sonny?
Sofia, prav ima.
V Ameriko sem prišel študirat, tako kot ti.
Staršem sem obljubil, da se bom vrnil
in z ameriško diplomo pomagal domovini.
Znanje bi uporabil, da bi naš narod osvobodil Američanov.
Bojazljivec sem. In hinavec. Boljši človek si kot jaz.
Ne strinjam se s tvojo politiko, preziram jo, ampak ...
Vrnil si se v domovino in se boril za svoj cilj.
Za svoj narod. In zaradi tega te spoštujem.
Vzamem nazaj, kar sem prej rekel. Bolj si Vietnamec kot jaz.
Kaj sem pa jaz?
Tajnica nekemu belcu, ki misli, da gdč. Butterfly pomeni kompliment.
Mu bom lahko kdaj rekla, naj se jebe?
Smehljam se, molčim in tipkam. Veliko slabša sem kot ti, Sonny.
Spoštujem te.
Tvoja cinična ostrina je otopela, ko me ni bilo.
Od nekdaj imam milejšo plat.
Nisi ostal dovolj dolgo, da bi jo videl.
Malo sem izmučen, tovariš komandant ...
Ne vem, ali lahko nadaljujem.
Samo sediš tukaj in pišeš, malo klepetaš,
zdaj pa si izmučen?
Napišem po 60 strani na dan, sedem ur govorim.
Si to kdaj primerjal s trpljenjem vietnamskega ljudstva?
Si kdaj pomislil na moža, ki hodi po razmajanih stopnicah
visoke zgradbe 18 ur na dan
z malho s 60 opekami na hrbtu?
To sem bil jaz pred osvoboditvijo.
Man!
Pošljite po Mana, prosim! To vam ves čas govorim.
Gotovo je že zelo visoko v hanojski obveščevalni.
Jamčil bo zame. Gotovo sem kje vpisan.
Man vam bo vse povedal.
Da sem se neustrašno boril za naš cilj.
Da sem se za revolucijo odpovedal svoji identiteti.
Tvoj tako imenovani posrednik.
Poskušali smo ga najti, takoj ko smo te prijeli.
Ali sploh obstaja?
Sedi.
Očitno uživa v svoji novi svobodi.
Si me poskušal ubiti? - Pa ti mene?
Tudi če bi ti povedal resnico, mi ne bi verjel.
Ne zaserji filma.
Zato si torej tukaj. Da se mi maščuješ.
Zamislil sem si tisoč načinov, kako bi te ubil.
Res? Na primer? - S kopenskimi minami.
Stopil bi na prvo in bi ti odtrgalo glavo. Brcnil bi jo kot žogo
in bi padla na drugo mino.
V tem stilu.
Upam, da ti je zdaj bolje. Slišim, da si dobil lepo odškodnino.
Ne v celoti. Nekaj še ni izpolnjeno.
Kristus. Zato si tukaj. Opravičilo hoče. Naj bo.
Iz vsega srca obžalujem ... - Ne, ne, ne.
Nekaj drugega hočem. Tvoje opravičilo je en drek vredno.
V filmu pusti vse vietnamsko besedilo.
Niti studio mi ne govori, kaj naj bo v končni verziji.
Hočeš mojo kri na svojih rokah?
Daj no, ne šali se s tem.
Vedeti moram samo, da ves moj čas tam ni bil zaman.
Pridi sem, jebela. Ne veš, kako hitra je Dorothy, če to hoče.
Razumem, zakaj si to želiš,
ampak montaža je zapleten posvečen postopek.
Neki posnetek ti je najprej všeč, zato ga vključiš.
Naslednji dan ga vržeš ven, ker ne deluje.
Nihče ne ve, kaj bo v končni verziji, še jaz ne.
Ven lahko vržemo celo tisto več milijonov dolarjev vredno eksplozijo.
Takole se zmeniva. Potrudil se bom.
Prisežem, da se bom potrudil, da vietnamščina ostane.
Zate. Ampak ne morem napovedati, kam me bo vodilo razmišljanje,
kaj šele film.
Veš, montaža ...
Njen namen ni pojasniti zgodbo ali poudariti temo.
Gre za ritem, impulz, seks.
Ali še bolje, jazz.
Kot ta aligator je. Prvinski nagon.
Že govorjenje o tem mi vzbudi željo, da bi improviziral.
Kot Dizzy sem. Kot Miles.
Dolgo se nisi oglasil.
Skrbelo me je zate.
Kmalu bom pisal. Obljubim.
V bolnišnici nisem imel Heddove knjige ...
Boš že našel način,
Vse-dvojno.
Vedno ga najdeš.
Prijatelj moj, domov bi moral.
Kakšna je moja naloga tukaj?
Kaj delam v tej pomilovanja vredni malodušni fantaziji?
Veš, kaj je pomilovanja vredno?
Da strežejo ceneno peneče vino, kot da je šampanjec.
Prijatelj moj,
pomembno vlogo imaš.
Nič, kar sem naredil tukaj, ni bilo pomembno.
Misliš, da Nicos ne bo držal besede?
Ne, ne gre za to.
Filmska montaža je kot jazz.
Ne odločiš se danes nekaj, potem pa to pozabiš.
General pa je neškodljiv. V sanjskem svetu živi.
Tako kot ti zdaj?
Naši vojaki ne bodo kar izginili.
Vojna je trajala predolgo, da bi se kar ustavili.
In najmanj nevarne stvari ...
Lahko nenadoma postanejo nevarne.
Kristus. Kaj je pa s tabo?
Ta pesem mi je pomagala preživeti najstniška leta.
Torej ne Isley Brothers?
Tebi so bili všeč, ne meni.
Všeč so ti bili Isley Brothers, Steve McQueen in Diane Arbus.
Dolgo lahko naštevam, kaj ti je pri srcu.
Ti veš, kaj je pri srcu meni?
Zdaj je priložnost, da mi poveš vse o sebi.
Zveni kot izziv.
Ne vem in ne znam vsega, ampak karkoli sem,
tega ne more nihče ustaviti.
Povej to moji mami in očetu. - Zakaj jima ne poveš sama?
Ne počnem že tega?
Njun skriti mikrofon si, kajne?
Nisem vohun. Užaljen sem.
Mami, očka, me slišita?
Gdč. Que-Linh.
Si kaj videla Lano?
Lano?
Nisem še slišala zanjo. - Res ne?
Na las sta si podobni.
Samo veliko bolj zrela je. Bila je ...
Punca, ki mi je jokala, ker se je bala Amerike
in ni hotela zapustiti Sajgona.
Pravi se oglaša o joku.
"Tako se bojim generala."
To si ti, ko jokcaš punci v ramo.
Res? Ni več moja punca.
Razšla sva se.
Oziroma bolj točno, nadomestila me je z drugim.
Torej potrebuješ novo ramo, da boš lahko jokal?
Lahko jokaš v mojo.
Bon, jaz ... - General je izvedel, da Lana tu dela.
Klical te je v stanovanje. Ker te ni bilo, je poslal mene.
Lana, hoče, da se vrneš domov.
Nisi vohun, kaj?
Ma chere tante, oprosti, da nisem pisal prej.
Vesel sem, da lahko povem, da se prvič po nesreči
počutim kot stari jaz.
General seje zametke vojaške kampanje.
Upam, da bo to dragoceno seme vzklilo v mogočno zmago, kajti ...
Tako sem pisal kot protikomunist
v odprtem pismu svoji teti v Parizu.
Kot komunist pa sem v šifrah pisal Manu.
Takole sem napisal:
"Ti usmiljenja vredni begunci ne vidijo, kaj je v resnici generalova kampanja.
Brezplodno početje."
Posnetke je bilo težko skriti,
zato sem film z generalovimi načrti poslal v Hanoj.
Fotografije so šle nato drugam.
Zato sem šifrirano poslanico podpisal takole:
"Brez skrbi. Že urejam."
Upam, da se tvoja pariška teta dobro drži.
Ja. - Si kam namenjen?
H generalu. Nekam ga moram peljati.
Pa res ne maraš živali, kaj?
Kongresnik me je klical. Govoril je z malopridnim režiserjem,
ki je omenil, da si se oglasil, čeprav sem ti to prepovedal.
Dobro ... - Karkoli si mu rekel, je delovalo.
Vnema se mu je povrnila. Naslednji mesec bomo videli film.
Ne razumem. - Česa?
Zakaj vaju s kongresnikom tako zanima neki šund film o eksploataciji Vietnama?
Ker so filmi pomembni.
Zlasti če jih režira pomemben režiser.
Nujno moramo spremljati te vrste umetnikov.
Potrebujejo zagotovilo, da so prevratniki,
ne smemo pa dovoliti, da gredo do konca.
Dokler jih zadržujemo v meglenih mejah humanizma
brez uporabne politične ideologije, so popolnoma neškodljivi.
Vzemiva na primer Vasico.
Naše fante vsake toliko zanese, ampak na koncu
je potreben samo en moralno neoporečen junaški ameriški vojak,
da uredi vso godljo.
To je prava moč te države.
Države, ki živi in umira po svoji vesti.
Tisto tvoje dekle, Mori?
Ni moje dekle.
Ja, karkoli že. Svobodna ljubezen in te zadeve.
Ženska, s katero občasno ali ne samo občasno skočiš med rjuhe?
Ja, bolj se potrudi. Zaupaj mi.
Veš, da spi s tistim liberalnim hujskačem Sonnyjem?
Ja, vem. - Ja.
Te moram spomniti, da pazi, kaj govoriš?
Ko si z njo?
Imata intimen odnos in to rečem kot resno opozorilo,
dejansko se pogovarjata.
Nikoli ne veš, kaj se lahko razve.
Kako Sonny vse to ve, jebenti?
"Bratovščina najbolj razočara
z lažnim upanjem, ki ga vliva našim rojakom,
da lahko nekoč s silo ponovno zavzamemo svojo državo.
Koliko naših ljudi trpi zaradi generalovega sebičnega prilaščanja moči?
In zakaj general ne predloži javne evidence teh donacij?"
Nekdo je tej barabi posredoval informacije.
Moramo zamakniti časovni okvir?
Ne, ne. Ker je ta izdajalec objavil ta sramotni članek,
moramo vse skupaj pospešiti.
Imamo dovolj prostovoljcev?
Kako gre z urjenjem?
Po načrtih, ki sem jih videl, dvomim, da smo pripravljeni.
Čakajte. Mislim, da nama nekdo sledi.
Kako vemo, da je res novinar?
Polovica novinarjev v Sajgonu je bila simpatizerjev.
Kaj, če so ga komunisti poslali sem, da nas spodkoplje?
Na kolidžu so ga nekateri imeli za levičarskega skrajneža.
S tem si imel vedno težave. Preveč sočuten si.
Preveč prijazen, da bi opazil komunista pred svojim nosom.
Ustavi tukaj.
Nekaj je treba ukreniti.
Se ne strinjaš? - Se.
Nekaj je treba ukreniti.
Saj poznaš Les Trois Mousquetaires?
Ne. Kaj je to?
Zgodba o prijateljih.
O prijateljih, zaradi katerih si vse trojno.
Dajmo!
Dajmo! Dajmo!
Dajmo!
Dajmo! Dajmo!
Dajmo!
Prevod: Andreja Grm