Simpatizer
Ovo je poslednji trenutak kog se iole jasno sećam.
Nastaviću, ali upozoravam vas da će biti propusta.
Rez! Fantastično!
Snimili smo! Lepo.
Hej!
Svi za jednog, jedan za sve.
KUELIN
Dvojica za jednog i jedan za dvojicu.
Dvojica?
Gde je Man?
Man?
Man je ostao kod kuće. Sećaš se?
Kod kuće?
Mislim, u zatvoru.
Komunjare su ga sigurno zatvorile.
Ali, on je uvek bio prepreden.
Verovatno je uspeo da se izvuče.
Bili smo na groblju...
Da, sećaš se.
Digli su groblje u vazduh.
Krv... video sam...
Lobanja ti je pukla.
Prebacili su nas avionom u L.A. Onaj govnar te je stvarno sjebao.
Koji govnar? - Šta misliš koji?
Onaj govnar.
Jebeni sadista.
Pomoćnik reditelja je vikao: "Otkaži!"
Govnar kaže da ga nije čuo.
Kako sere!
Dosta! Tiho!
Drago nam je da ti je bolje, šefe.
Bolje ti je? - Da.
Daj mu bivola.
Doneli smo ti poklon.
Divan je, zar ne? Mi smo ga napravili.
Sviđa ti se?
Želimo da ti zahvalimo što se uvek brineš o nama.
Napravili smo ga od kamena sa nadgrobnog spomenika tvoje mame.
Mislim, nismo sigurni da je baš sa tog.
Kad smo stigli, groblje je bilo u ruševinama.
Dosta!
Došli ste čak ovamo da mi date ovo.
Nije to ništa.
Snimanje je završeno. Gde drugo da odemo, sem kući?
Bilo nam je usput, do Diznilenda.
Nemoj da plačeš.
Polutan sa trinaest šupaka!
Šta se dešava?
Definitivno je vijetkongovac. Možda onaj koji mi je ubio tatu.
Hej!
On je jedan od nas, naš zemljak.
Proganjaju ga, kao i tebe.
Mene nisu proganjali.
"Polutan!"
Ja nisam pola ničega, ja sam duplo više svega.
Jesu li ti zato isprašili oba guza?
Hoćete da se svađate?
Ne, nećemo da se svađamo s tobom.
Ako se budemo držali zajedno, nećemo završiti kao on.
Bone! Šta ti misliš?
Ja glasam da mu damo punopravno članstvo.
Bez ograničenja.
Znaš za "Tri musketara"?
Svi za jednog, jedan za sve.
Plačeš?
Nije mi ništa.
Gospodine, pušenje je zabranjeno.
Da, dobro.
NOVI MANDAT ZA NEDA GUDVINA
BRZO SE OPORAVI
DRAGO MI JE ŠTO SI ŽIV, SOFIJA
Šta to znači?
U kombinaciji sa bodljikavim đokom?
Nisam joj se javljao.
Sjebali su ti glavu. Imaće razumevanja.
Kako se osećaš?
Da.
Baš šteta.
Izvini, ko si ti?
Ja predstavljam studio, kao što je Vajolet objasnila.
Kao prvo, želimo da znaš da će studio platiti tvoj boravak ovde.
Nikos me je poslao. On nije mogao da dođe,
ali želi ti brz oporavak.
Po izveštaju lekara, nagutao si se dima,
imaš modrice i opekotine drugog stepena.
Snimak sa skenera je dobar, tako da nismo u obavezi,
ali studio će ti ipak ponuditi uobičajenu sumu
kao nadoknadu za neopipljivu nematerijalnu štetu,
za još nedefinisanu psihološku neprijatnost.
Je l' to izvinjenje? - Ne.
To je tri hiljade dolara. - Vrlo velikodušno.
Rado bismo ponudili više, ali iskreno,
teško je tražiti naknadu za štetu
ako nema opipljivih gubitaka.
Opipljivih gubitaka? - Npr. oka ili prsta na nozi.
Ali, izgubio sam nešto opipljivo. - Šta?
Ne znam... svoj put.
Više ne znam ko sam.
Ne mogu da živim ovako. - Zvučiš kao moja bivša žena.
Izgubio sam sebe. To je opipljivo. Ovo nisam ja.
Nažalost, viđenje sebe je nematerijalno u očima zakona.
Zakon? Izvini, ko si ti tačno?
Ja... - On je advokat studija.
Rekli su da je možda pometen. - Nije rekao da je advokat.
Neću ček, hoću izvinjenje!
Od Nikosa. - Pokušaću.
I 30 000.
Pet hiljada. - Da mislim samo na sebe,
pet hiljada bi bilo dovoljno, ali pošto sam Azijac...
Porodične obaveze. - Tačno.
Vama je porodica sve. Razumem, Italijan sam. 7000.
Kad se sazna da sam dobio naknadu,
nagrnuće sa svih strana. 50 za tetku, sto za strica.
Zbog njih ne mogu da prihvatim manje od 20 000.
Ako izgubiš prst, to je 15 000.
Za 20 000 bi morao da izgubiš celu šaku.
Ili stopalo. Ili ekvivalentni unutrašnji organ, neki vitalni.
Ili jedno, dva od pet čula. Ne, ne. Deset hiljada.
Ne mogu bolje.
Izvini, šta reče? Mislim da sam ogluveo.
Petnaest hiljada. Poslednja ponuda.
U gotovom.
I izvinjenje od Nikosa.
15 000 dolara, plus prvo izvinjenje Nikosa Demijanosa.
Nije loše za "izgubljen put".
Hajde!
Idemo!
Ostani s nama, Duplo više svega.
Nemoj opet sam da odlutaš, izgubićeš se.
Ćao!
Izgledaš užasno.
Kao zornjak uništen afidoidama.
Koliko si dugo ovde? - Dovoljno.
Posmatrao si me?
Šta drugo da radim?
Kao poslednjih jedanaest godina?
Izvukao si me iz sela, poslao me na jug u školu i otad me posmatraš
oblikuješ, guraš... - Ponekad ti je to potrebno.
Izvini, malo sam izgranatiran.
Bukvalno. - Nemoj tako.
Lekar kaže da su ti opekotine skoro zarasle.
Znači, hoćeš da obučem odelo i vratim se u igru?
General se razvredneo. Nazovimo to tako.
Nije bio da me poseti. Kako je?
General? Dobro je, uglavnom.
Osim što se ispostavilo da je prilično nepredvidiv.
Hoćeš da odem kod njega?
Ne, hoću da odeš odavde.
Glumljenje invalida ti ne pristaje.
Čekaj! - Čuo sam da te ubija nostalgija.
Je l' da?
Izvoli.
Uz to ide i flaša šampanjca.
Čuo sam glasine da će možda biti iznenađenja u programu.
Čestitam što su te ranije pustili.
San o povratku kući,
u zemlju u kojoj sam rođen,
san o tome da lutam ulicama naše divne zemlje
sada kada zvuk pucnjave više ne nadjačava
radosne usklike...
Znam da i vi sanjate isto.
Zato smo se našli ovde večeras.
Pošto ne možemo da se vratimo u svoj izgubljeni dom u stvarnosti
možemo da se vratimo...
u "Fantaziji"!
Sajgon, naš grad mraka, može ponovo da bude...
grad zvezda.
Dame i gospodo,
predstavljam vam anđela koji će nas povesti tamo...
Kuelin!
Izgubljeni dom, đavola!
Umesto da plaču, bolje da pomognu da ga povratimo.
Ćuti! Hoću da čujem.
Stanite! Skrenuli su mi pažnju. Preskočio sam čitav jedan deo.
Mozak mi je možda bio oštećen, ali uveravam vas da sam,
kad su me pustili iz bolnice,
imao hitnije stvari na savesti.
Nisam se osećao krivim što sam obavio svoju dužnost
ali sam smatrao da mogu da olakšam posledice preraspodelom sredstava.
Sigurno želiš to?
Previše je.
Nekada davno, tvoj muž me je zagrlio
i rekao mi da je to što sam mešovite rase prednost, a ne nedostatak.
Njegov sam dužnik.
Često mi je govorio:
"Kapetan je jako talentovan. Vešto čita neprijatelja."
Prihvatiću tvoju velikodušnost.
Ali ne mogu na sebe da potrošim novac koji sam dobila zbog muževljeve smrti.
Potroši ga kako god želiš.
Čula sam da general nešto planira.
Nešto veliko... da povrati naš dom.
Želim da doniram ovo za taj cilj.
Da povrati naš dom?
Kruže glasine o gospođinom restoranu.
Gospođa ima restoran?
Duh mog muža će biti srećan ako novac posluži plemenitom cilju.
Znaš...
Ne verujem u policijski izveštaj o tome kako je moj muž umro.
On je bio među najboljima u tajnoj policiji.
Nema šanse da nekog tako dobro obučenog ubiju u nasumičnom rasističkom napadu.
Kapetane...
Sigurna sam da su ga ubili zbog učešća u generalovom planu.
Oni đavoli iz Hanoja su to uradili. I ti sigurno sumnjaš da je tako
jer dobro poznaješ neprijatelja.
Zato...
Želim da poklonim ovo generalu, za njegovu operaciju.
Pokazaće neprijatelju da naš veliki projekat neće propasti
čak ni zbog smrti najboljeg oficira.
Evo, odnesi mu ovo.
Vidiš s čim se ja nosim?
Zaboga! Glupača nije mogla da zadrži pare.
Keks "paj d'or"?
Hvala.
Kao što sam vam rekao, imam loše asocijacije
na taj francuski keks.
KOD MADAM FO
Je l' dobro?
Kažeš da je tvoja majka koristila šire rezance.
Voliš široke ili tanke? - Gospođo,
nema standarda, ni ispravnog ni pogrešnog
kad je reč o debljini rezanaca, ako su ukusni.
Sad sam ispržila rolnice. Probaj.
Moramo da pričamo o poslu.
Pusti ga da jede.
Vidiš da još jede.
Moram da čujem šta misli o rolnicama.
Zašto? Svi znamo da su jako ukusne.
Naši zemljaci žude za ukusima iz domovine.
Koliko zarađujete? - Dovoljno. Biće dovoljno.
Za...?
Ko zna za ovo?
Svi ovde.
Naši ljudi kriju ljubavnice bolje nego tajne.
Mislite da je to pametno?
To što je ovo javna tajna?
Ljudi dolaze jer im je supa začinjena uzbuđenjem
pomaganja revolucije.
Dajem im nadu.
Da li svi znaju
da je ta revolucija, taj povraćaj domovine
zapravo vojna operacija?
Ne. Za njih je to, za sada, samo kampanja podizanja svesti i agitacija.
Da li Klod zna za ovo?
Klod?
Svratio je do bolnice i tražio da vas obiđem.
Da me špijuniraš? - Nije to tako nazvao.
Reci mu da nećeš besplatno da špijuniraš.
Ako plati, donesi pare meni. Upotrebićemo ih za finansiranje moje operacije.
Sigurno si razočaran što te nisam obišao.
Posebno jer je Klod bio.
Iskreno, nisam jer...
Gospodine, rekao sam Lani da se vrati kući. Kunem se.
Nisam...
Jako mi je žao.
Ponudio sam naknadu koju sam dobio od studija majorovoj ženi,
ali ona...
Tražila je da je doniram za vaš plemeniti cilj.
Šta?
Zašto bi ponudio tom čoveku novac koji si umalo platio životom?
Zašto bi dao toj ženi novac koji si umalo platio životom?
A šta da uradim?
Kako sam mogao da znam da ta egocentrična žena
neće pitati generala gde je njena donacija?
Bilo ti je žao nje?
Izvinjavam se što mi je žao.
Zamislite kako sam se osećao!
Nadoknada za moj život je otišla na tu usranu misiju!
Kakav kukavički potez! Znao sam da si negde duboko slabić.
Tačno! Zašto bi joj uopšte dao taj novac?
Mogao si da ga iskoristiš za obnovu naše domovine!
Ali, nema veze. Ja ću ga bolje upotrebiti.
Nadoknada za tvoj život je završila na pravom mestu.
Mislim da vam sat nije tačan.
Idi sada.
Svratio sam u bolnicu
ali su mi rekli da si izašao.
Srećom, sve vijetnamske izbeglice su sada ovde.
Svraćao si u bolnicu? Zašto?
U prijateljsku posetu?
Zašto te ne bih obišao u bolnici?
Jer sam bio u bolnici tri nedelje, a ti me nisi posetio.
Ljudi iz zajednice...
Pričaju. - Vijetnamci tračare?
Priča se da general smišlja nekakvu smešnu
tajnu operaciju...
da povrati Vijetnam.
Prvi put čujem.
Ne pravi se glup.
Ti si generalov čovek.
Generalov čovek koji je tri nedelje bio u bolnici.
Uz to, čak i da znam nešto, zašto bih to rekao komunisti?
Ko kaže da sam komunista? - Nisi?
Pitam samo zato što pišem članak. Da li general nešto smera?
Ako i smera, ti si poslednji kome bi to rekao.
Daje ljudima lažnu nadu.
Navio je sat na vreme u Sajgonu. Kakav jadan potez!
Rat je završen.
Gotovo je. Nema šta da povrati.
Čak ni Amerikanci ne bi mogli da pobede komuniste.
Ratovi nikada ne umiru, samo zadržavaju dah.
Nisam ti neprijatelj.
Voleo bih da to uvidiš.
Soni!
Nikad te nisam smatrao neprijateljem. Zašto bi...
"HOLIVUDSKA FANTAZIJA" SA KUELIN
Predstavljam vam
anđela koji će nas voditi...
Kuelin!
Šta, kog đavola?
Šta ona...
Dođavola! Sad mnogo bolje peva.
Dame i gospodo,
sa zadovoljstvom najavljujem da danas imamo specijalnog gosta.
Prvi put si ovde, zar ne?
Meni je on veoma prirastao srcu, a verujem da je i vama.
Dobar, velikodušan čovek koji je doživeo diskriminaciju, kao i svi mi,
ali ju je časno i dostojanstveno podneo. Dame i gospodo...
Džejmi Džonson!
Hej!
Da, popni se.
Dobro veče, dame i gospodo. Hvala.
Oprostite.
Kuelin me uči, ali moj vijetnamski je i dalje užasan.
Ko je Kuelin?
Verovatno zato što mi učiteljičina lepota skreće pažnju.
Nadam se da ću jednog dana moći da vam pevam na vijetnamskom.
Do tada, nadam se da će ovo biti dovoljno.
Super su zajedno!
Lana...
U vezi filma...
Nije trebalo... - Da budeš odgovoran
za najveću blamažu u mom životu?
Da, to.
Složićemo se da si dobio zasluženu kaznu.
I meni je žao...
što te nisam posetila u bolnici.
Sad smo kvit.
Da.
Naše filmsko iskustvo od tebe je napravilo odraslu osobu,
a od mene dete.
Monikina scenografija, njena koliba...
sve me je to vratilo u rodno selo...
majci.
Izvini.
Trebalo mi je umetničko ime da moji ne bi mogli da me nađu.
To nema nikakve veze s tvojom majkom.
Upotrebila sam to ime jer je to bila moja prva profesionalna glumačka uloga.
Džejmi je ispred.
Hoćeš s nama na večeru?
Stvarno?
Da budem levo smetalo?
Levo smetalo?
Daj! Ja i Džejmi?
Samo se vi lepo provedite. Neko me čeka.
Znam da dijelektičkom materijalisti ne priliči
da pravi oltar za pokojnike. Znam to.
Ali, potpuno otvoreno vam sve govorim
da biste razumeli koliko sam do tada postao osetljiv.
Kako to da ona nadrndana kučka više ne dolazi?
Ima puno posla.
Šta će ti devojka
ako se ne brine o tebi kad ti je glava sjebana?
Treba da pomažem generalu. Nemam vremena da brinem o tebi.
Ne treba mi niko.
Bone...
Ta "tajna misija" je toliko tajna da se nikad neće desiti.
Kakav vic!
Treba da kresneš nešto.
G.Holivud!
Zašto se nisi javljao? - Taj miris!
Tvoja koža... - Kaktus?
Čemu to sranje?
Nije mu bitno da li ga zalivaju.
Isuse!
Kakvo iznenađenje!
Trebalo je da se najaviš. - Opusti se, Soni.
Naš drug se vratio, stariji i, valjda, mudriji.
Nisi se javljao pola godine. Manje treba da se sagradi soliter.
Nije prošlo pola godine.
Pet meseci i nedelju dana.
Da si me posetila u bolnici,
bilo bi četiri meseca i dve nedelje.
Kakav soliter možeš da sagradiš za četiri meseca i dve nedelje?
Ne bi mogla da sagradiš ni ovu... dečiju igraonicu.
Dečiju igraonicu?
Hoćemo li?
Moja porodica. - To je Džudit, Sofijina majka.
Ovo su njena braća Džordž i Ejb kad su tek stigli.
Siroti Ejb.
Reče da je poginuo u ratu?
Ne. Zatvorili su ga sa nama, u logor.
Prošlo je 30 godina, a mog brata rat i dalje opterećuje
iako se nije borio u njemu. - Itekako se borio!
Toliko besa i ozlojeđenosti samo zato što si Japanac.
Ironija je... - Ne znamo zasigurno.
Ne, ne. Našao si rupe u mom porodičnom stablu.
Namerno napravljene. - Tako je. Da.
Kao da je njena majka krila nešto, neku nepravdu.
Tako kaže moj osećaj.
Želimo da odemo u Japan da otkrijemo.
Tako to ide kad se zabavljaš sa istraživačkim novinarom.
Je l' tako?
Dok smo bili na koledžu, Soni je bio sjajan u otkrivanju pozadine stvari.
Držao je sjajne govore, Sofija.
Trebalo je da čuješ kako je govorio protiv rata.
Volela bih da jesam.
Zaista.
Ali, da si ga čula, možda bi se zapitala
zašto se nije vratio da se bori za revoluciju.
Zašto si još ovde, Soni?
Zašto se ne vratiš da pomogneš u obnovi domovine?
Zato što toliko voliš gđicu Mori?
Ili zato što se plašiš... gubitka američkog komfora?
Njegov dom je ovde.
Ne. Ova...
"igraonica"
nije još, ali njegov dom je ovde, u L.A.
I njegovi ljudi su ovde.
Izbeglice poput tebe. - Poput mene?
Ja sam "njegov čovek"? Znaš li zbog koga sam izbeglica?
Zbog komunista kao što je on. On će uraditi nešto važno za mene?
OK. Šta ćeš to da uradiš, Soni?
Sofija, u pravu je.
Došao sam ovde da studiram.
Obećao sam roditeljima da ću se vratiti
i pomoći svojoj zemlji sa svojom američkom diplomom
da ću iskoristiti znanje da oslobodim naš narod od Amerikanaca.
Ja sam kukavica. I licemer.
Ti si bolji čovek od mene.
Ne slažem se s tvojim političkim stavovima, prezirem ih, ali...
Ti si se vratio u domovinu i borio si se za svoj cilj.
I svoj narod. Poštujem te zbog toga.
Povlačim ono što sam rekao. Ti si veći Vijetnamac od mene.
A ko sam ja?
Sekretarica nekog belca koji misli da je "gđica Baterflaj" kompliment.
Da li sam mu nekad rekla da odjebe i da ide dođavola?
Smeškam se, ćutim i kucam. Ja sam mnogo gora od tebe, Soni.
Poštujem te.
Postala si manje cinična dok me nije bilo, Sofija.
Uvek sam imala mekšu stranu.
Nisi ostao dovoljno dugo da je vidiš.
Malo sam iscrpljen, druže komandante.
Nisam siguran da mogu da nastavim.
Samo treba da sediš tu i da škrabaš i blebećeš,
a pričaš da si iscrpljen?
Pišem 60 strana dnevno. Pričam sedam sati dnevno.
Šta je to u poređenju sa patnjama vijetnamskog naroda?
Šta je to u poređenju sa čovekom koji se pentra klimavim stepenicama
visoke zgrade 18 sati dnevno
noseći džak sa 60 cigli na leđima?
To sam bio ja pre oslobođenja.
Man!
Dovedi Mana, molim te! Stalno ti ponavljam, druže.
Sad je sigurno na visokom položaju u obaveštajnoj službi u Hanoju.
On će garantovati za mene. Mora da negde postoje beleške o meni.
Man će vam sve reći.
Reći će vam da sam se neustrašivo borio za cilj,
da sam se odrekao
svog identiteta zarad revolucije.
Tvoj tzv. nadređeni.
Pokušali smo da ga nađemo kad si došao.
Da li on uopšte postoji?
Sedi!
Izgleda da uživa u slobodi.
Pokušao si da me ubiješ? - A ti mene?
Čak i da ti kažem istinu, ne bi verovao.
Nemoj da sjebeš film!
Zato si ovde? Zbog nekakve bolesne osvete?
Smislio sam hiljadu načina da te ubijem.
Stvarno? Na primer? - Nagazne mine.
Nagaziš jednu, glava ti se otkotrlja, a ja je šutnem kao fudbalsku loptu
i ona se otkotrlja na sledeću minu.
Takve stvari.
Nadam se da ti je bolje. Čujem da su ti dali velikodušnu odštetu.
Nisam još dobio sve. Još mi nešto duguju.
Isuse! Zato si došao! Hoće izvinjenje. Dobro.
Zaista mi je veoma žao. - Ne, ne!
Hoću nešto drugo. Tvoje izvinjenje ne vredi ništa.
Ostavi sav tekst na vijetnamskom u filmu.
Brate, čak mi ni studio ne govori šta ide u završnu verziju filma.
Stvarno hoćeš moju krv na rukama?
Nemoj ni da se šališ s tim.
Moram da znam da meseci provedeni daleko od L.A.
nisu bili uzalud. - Dođi ovamo!
Ne znaš koliko je Doroti brza kad hoće.
Razumem šta želiš,
ali sveta misterija procesa montaže to onemogućava.
Danas ti se kadar svidi i ubaciš ga.
Sutra ti se ne uklapa, pa ga izbaciš.
Niko ne zna šta će biti u konačnoj verziji, čak ni ja.
Možda čak na kraju izbacimo
i milionsku eksploziju.
Vidi ovako... Pokušaću.
Iskeno, potrudiću se da Vijetnamci ostanu u filmu,
zbog tebe, ali ne mogu da predvidim kako će teći moje misli,
a kamoli film.
Poenta montaže...
nije razjašnjavanje priče ili naglašavanje teme.
To je ritam, nagon, seks.
Još bolje: džez.
Montaža je kao aligator... to je primalni instinkt.
Već i priča o tome me inspiriše da improvizujem.
Ja sam kao Dizi, kao Majls.
Nisi mi se javljao.
Brinuo sam.
Pisaću uskoro. Obećavam.
Nisam imao knjigu dr Heda u bolnici...
Snaći ćeš se...
Duplo više svega.
Kao i uvek.
Druže, trebalo bi da sam kod kuće.
Šta je moj zadatak ovde?
Šta radim u ovoj jadnoj defetističkoj fantaziji?
Znaš šta je jadno?
Služiti jeftino penušavo vino kao šampanjac.
Prijatelju...
Ti igraš važnu ulogu.
Ništa što sam uradio ovde ništa nije promenilo.
Misliš da Nikos neće održati reč?
Ne radi se o tome.
Filmska montaža je kao džez.
Ne možeš danas da odlučiš nešto
i onda zaboraviš na to.
General je bezopasan. Živi u fantaziji.
Kao i ti sada?
Stari vojnici nikad ne prestanu da budu vojnici.
Za njih je rat predugo trajao da bi odjednom prosto prestao.
Najbezazlenije stvari
mogu iznenada da postanu opasne.
Isuse! Šta je tebi?
Ta pesma me je spasavala kao tinejdžerku.
A ne Ajsli Braders?
To si ti voleo, a ne ja.
Voleo si Ajsli Braders, Stiva Mekvina i Dianu Arbus.
Mogu da nabrojim sva tvoja interesovanja.
Šta ti znaš o mojim?
Ovo ti je prilika da mi ispričaš sve o sebi.
Zvuči kao izazov.
Ne znam šta bi bilo to sve, ali štagod da sam, niko ne može da me zaustavi.
Prenesi to mojim roditeljima. - Zašto im ti sama ne kažeš?
Zar ne radim upravo to?
Ti si njihov prisluškivač.
Ja nisam špijun. To je uvreda.
Mama, tata, čujete li me?
Gđice Kuelin...
jeste li videli Lanu?
Lanu?
Nikad čula. - Stvarno?
Vas dve jako ličite.
Ali, ona je mnogo nezrelija od vas. Ona je...
devojka koja mi je plakala na ramenu jer se plaši Amerike
i ne želi da ode iz Sajgona.
Ti pričaš o plakanju?
"Mnogo se plašim generala."
To si ti slinio svojoj devojci na ramenu.
Stvarno?
Pa, više mi nije devojka.
Raskinuli smo.
Da budem tačniji, zamenila me je.
Da li to znači da ti treba novo rame za plakanje?
Može da plače na mom.
Bone, ja...
General je saznao da Lana radi ovde.
Zvao te je na stan.
Pošto nisi bio tu, poslao je mene.
Lana, on želi da se vratiš kući.
Nisi špijun?
Draga teto, Izvini što ti nisam ranije pisao.
S radošću te obaveštavam da se prvi put nakon nesreće
konačno osećam kao stari ja.
General pravi pripreme za vojni pohod.
Molim se da to preraste u pravu pobedu jer...
To sam napisao kao antikomunista
u otvorenom pismu mojoj tetki u Parizu.
Ali, kao komunista, šifrovao sam poruku za Mana.
Evo šta sam napisao:
"Ove jadne izbeglice ne vide šta taj generalov pohod"
"zapravo jeste: zamlaćivanje za budale."
Slike je bilo teško sakriti
pa sam poslao film sa generalovim planovima u Hanoj.
Fotografije su otišle negde drugde.
Zato sam zvaničnu šifrovanu poruku potpisao sa:
"Ne brini. Rešiću to."
Nadam se da ti je tetka u Parizu dobro.
Jeste. - Ideš negde?
Generalu treba prevoz.
Ti stvarno ne voliš životinje.
Kongresmen je zvao. Popričao je s našim drugom režiserom
koji je pomenuo da si svraćao
iako sam ti eksplicitno naložio da to ne radiš.
Štagod da si rekao tom nezahvalniku,
upalilo je.
Pun je entuzijazma. Za mesec dana dobijamo montiran film.
Ne kapiram. - Šta?
Zašto je tebi i kongresmenu
bitan tupavi film koji rabi temu Vijetnama?
Jer su filmovi važni.
Posebno kad ih snimi značajan reditelj.
Važni su nam da bismo držali te "umetnike" na oku.
Njima treba potvrda da su subverzivni
ali ne smemo da im dozvolimo da to i budu.
Dogod možemo da ih zadržimo u granicama nebuloznog humanizma
bez naglašene političke ideologije, potpuno su bezopasni.
Uzmimo "Kolibu" za primer.
Naši momci povremeno zglajznu, ali na kraju,
dovoljan je jedan junak, jedan moralan, ispravan američki vojnik,
da sve ispravi.
To je prava snaga ove zemlje,
zemlje koja živi i umire po svojoj savesti.
Ona tvoja devojka, Mori...
Nije mi devojka.
Dobro, kako god. Slobodna ljubav i tako to...
Žena koju ponekad
ili ne baš retko kresneš...
Nađi bolju.
Klinac, veruj mi.
Znaš da spava s onim liberalnim opanjkivačem Sonijem?
Znam. - Da.
Treba li te podsetim da paziš šta pričaš
kad si s njom. Da li?
Njih dvoje su intimni u najopasnijem smislu.
Zaista razgovaraju.
Ko zna šta može da procuri?
Otkud Soni sve to zna?
Ono što kod Bratstva najviše razočarava je
to što našim zemljacima uliva lažnu nadu
da jednog dana možemo silom da povratimo svoju zemlju.
Koliko naših pati zbog generalovog sebičnog prisvajanja moći?
I zašto general odbija
da pokaže spisak donacija javnosti?
Neko tom probisvetu prosleđuje informacije.
Da li treba da odložimo rok?
Ne. Sad, pošto je taj izdajnik objavio ovaj sramotni članak
moramo da ubrzamo sve.
Imamo li dovoljno dobrovoljaca?
Kako napreduje obuka?
Na osnovu ono malo planova koje sam video, ne mislim da smo spremni.
Sačekajte! Mislim da nas neko prati.
Kako da znamo da je stvarno novinar?
Pola novinara u Sajgonu su bili simpatizeri.
Kako da znamo da ga nisu komunisti poslali da nas minira?
U koledžu su govorili za njega da je radikalni levičar.
Oduvek imaš taj problem. Previše si saosećajan.
Suviše si dobar da bi primetio komunističkog spavača pod nosom.
Stani ovde.
Nešto mora da se preduzme, kapetane.
Slažeš se? - Da.
Nešto mora da se preduzme.
Znaš za "Tri musketara"?
Ne. Šta je to?
To je priča o prijateljima.
O prijateljima koji čine da budeš tri puta više svega.
Sad!
Sad! Sad! Sad!
Sad! Sad!
Sad!
Sad! Sad!
Sad!
Prevod: Aleksandra Opacic