Beidz uz to skatīties! Apžēliņ!
- Atvaino! - Nekas.
Denij, tev tas nav jādara. Tu to zini, vai ne?
Mēs to izdarīsim.
Rokfellera centrs. Šis ir D maršruta vilciens.
Nākamā pietura - Septītā avēnija. Uzmanību - durvis aizveras.
Viņš nevienam vairs nedarīs pāri, ja?
49., 50. IELA ROKFELLERA CENTRS
Denij! Nāc!
MŪZIKHOLS RADIO CITY FRENKS SINATRA - 17.-25. MAIJS
MADIJS VOTERS - 29. JŪNIJS
TOTALIZATORS
- Velns! - Kas?
Es viņu ieraudzīju.
Kur?
Viņš tikko iznāca.
Negriezies!
Es zinu, kur viņš iet. Nāc!
RAINBOW ROOM - SKATU LAUKUMS
STUDIJA NBC
Tā. Izšķirsimies, un es iešu apkārt.
Es viņam nogriezīšu ceļu, un tu zināsi, ko darīt.
Paldies, Denij. Mums izdosies.
Ei! Stāt!
Denij, šauj! Denij, nu taču!
Denij, nošauj viņu!
Ei, tu! Ne no vietas!
Stāt!
Velns!
Ichāk, pagaidi!
Kur ir Ariana?
- Kaut kas notika. - Ko tu izdarīji?
Es negribēju.
- Ko tu izdarīji? - Es negribēju.
Viņa man lika. Viņa lika. Man žēl.
Man žēl.
Paklau! Ņem pases! Ņem šo! Sameklē savu tēvu!
Labi.
Policija.
Visi, kas mājā, iznāciet paceltām rokām!
- Nāk no priekšas. - Nāc ārā!
Kusties!
Tūlīt nāc te ārā! Nāc ārā! Kusties!
Rokas augšā! Tūlīt pacel rokas!
Nu! Ej lēni! Kusties uz priekšu!
Nāc uz priekšu! Lēni.
Rokas gaisā tā, lai es redzu.
Turi gaisā! Ej lēni!
- Kusties uz priekšu! - Nāc šurp!
- Kusties! - Zemē!
- Gulies zemē! - Tūlīt gulies zemē!
- Gulies taču zemē! - Uz vēdera, rokas taisnas!
Lido lodes, plīst stikli, viens puisis ievainots.
Vienai dāmai trāpīja kājā.
Puikam paveicās, ka izspruka no apsūdzības slepkavībā.
Kas ar to meiteni - Arianu? Skaists vārds.
Arī ne ziņas, ne miņas. Domāju - viņš viņu novāca. Un saimnieku.
Tā notiek, kad pārinieks izlasa vienu grāmatu par sērijveida slepkavām.
Nu, saki - ko tu domā?
- Vai viņš tāds ir? - Tas nav tik vienkārši.
Ir vairāki izšķiroši faktori, kurus es neredzu.
Un nozieguma raksturs neatbilst viņa...
Vai "noziegumu", pareizi? Kas ir ar meiteni? Kas ar saimnieku?
Mums nav ieroča. Mums nav līķu.
Nē, mēs zinām, ka ierocis viņam ir. Mājā uz grīdas ir asinis.
Ir cīņas pēdas un lodes caurums stiklā.
- Tas ir netieši. - Jā, bet ja nu viņš ir?
Ja nu esam tādu noķēruši?
Vai viņš jums pateica, kāpēc pie Rokfellera centra šāva?
Jā. Viņš un tā meitene esot gribējuši kādu nobaidīt.
- Kuru? - Viņš nesaka.
Saka - tas nepalīdzētu.
Nu, ko teiksi? Tā ir tava joma, profesore.
- Paskatīšos. - Jā?
Jā.
Esi gatava?
Jā.
Labi.
IEDVESMOJOTIES NO GRĀMATAS THE MINDS OF BILLY MILLIGAN
AUTORS - DANIELS KĪZS
Ar stundu pietiks.
Sapratu.
Vai apsēdīsies?
Denij!
Kā pret tevi izturas?
Šķiet - tāpat kā pret pārējiem.
Esmu te, lai aprunātos.
Par to, kas notika ar Arianu. Es zinu.
Vai zini, kur viņa ir, Denij?
Nē.
Kā jau policistiem teicu,
neesmu redzējis kopš tā, kas notika uz ielas.
Arī policisti nevar viņu atrast.
Kas notika ar Ichāku - tavu saimnieku?
Nezinu.
Nu, ja nevari man pateikt, kur viņi tagad ir,
vai pateiksi, kā tas notika, ka sāki dzīvot ar viņiem tajā mājā?
Tas bija īres nams. Es tur īrēju.
Denij, es cenšos tev palīdzēt.
Labi.
Kad tu viņus satiki pirmoreiz? Arianu un Ichāku.
11. klasē, vidusskolā.
Vai tu varētu pastāstīt pēc iespējas precīzi?
1977. gadā. Pavasarī. Spīdēja saule.
Skolā es nebiju pārāk populārs.
Izrādās, ka skumjas un īgnums man nepalīdzēja arī mājās.
Den!
Vai vari, lūdzu, kaut ko izdarīt?
Puika ir izlaists - es tev saku.
Den!
Vai vari kaut ko izdarīt, lūdzu? Es gribu iet dušā.
Es teicu "lūdzu". Vai vari ar to puiku kaut ko izdarīt?
- Tu taču dzirdi, ka runāju. - Jā, es dzirdēju.
Vai vari likt viņu mierā?
Viņš ir dzīvs! Vai te ir kāda viesnīca?
"Vai nevari likt viņu mierā?"
Pasteigsimies! Mēs nokavēsim.
- Gribi, lai aizvedu tevi uz skolu? - Jā.
Pagatavošu tev sendviču, ko paņemt līdzi.
Ak kungs! Man te ir gan viesnīca, gan kafetērija. Es nevaru.
Denij, ej saģērbies!
Izbraucam pēc piecām.
Zini, iedomājos: kaut es varētu gulēt līdz astoņiem!
Viens izlaists puika, vai zini.
- Man jāiet. - Man jāiet.
Klau, kā tas nākas, ka mēs ar tevi vairs nepavadām laiku kopā?
Ei!
Skaties uz mani, kad ar tevi runāju!
Ko - es tev nepatīku?
Denij, braucam! Nedrīkstu nokavēt.
- Pasteidzies, lūdzu! - Man jāiet.
Neizrādi man necieņu šajā mājā, kundziņ!
- Vai saproti? Tu... - Mārlin, kas, pie velna, te notiek?
Atlaid viņa roku!
Ak tā? Tu mani piespiedīsi? Ko...
Denij, ej!
Apžēliņ!
Jā, Denij. Ej!
Tu esi nožēlojams.
Jā, nu, neviena cita tev nav, Kendij.
Tāpēc - ko tas liecina par tevi?
Jauku dienu!
Pusdienas.
Labi. Iesim! Nāciet!
Vecīt, tev jāsadabū kādas uzlīmes vai kas.
Tur iekšā ir tik tukšs, ka tas jau ir traģiski.
Kā sviežas, Džonij?
Tev atkal ir tas skatiens. Sūdīgs rīts?
Tavs maita patēvs?
Bāc, es viņu ienīstu.
Vai gribi kaut ko redzēt?
- Kā tad! - Labi. Izvēlies kārti! Jebkuru.
- To. Jā. -Šo? Labi.
Kur ir Maiks?
Filadelfijā uz sacensībām, atceries?
- Domāju, ka šodien tās jau beigušās. - Nē.
Bet vakarā viņš būs. Atbrauks uz Džojas Letemas ballīti.
Mēs taču brauksim, vai ne?
- Jā, kā tad. Droši vien. Es... -Čau, ķertais!
Kretīns.
- Esi drošs, ka esam ielūgti? - Viņa izlika plakātus.
Visa klase ir ielūgta. Aizbraukšu pēc tevis septiņos.
Nē. Uz māju nenāc! Gaidīšu tevi pagalmā.
Labi. Nepiešņāc mani!
- Es nepiešņākšu. - Un pārbaudi kabatu!
Un vai tā ir tava kārts?
Nē. Līdz vēlākam, vecīt!
Uz redzi!
- Ir labi. - Paldies.
Vai tas ir Ādams?
Tu pēc viņa ļoti ilgojies, ja?
Jā, dažreiz. Visu laiku ne.
Un nekad nevar zināt, kad tas uznāks.
Jā.
Zini, it kā pēkšņi es slīktu.
Laikam tas ir tāpat kā man ar tēti.
Kaut gan es nekad par to nebiju domājis tā.
Nāc! Ejam!
Man joprojām ir skumji, kad par viņu domāju. Man viņa pietrūkst.
Jūs nezināt, kādi mēs ar Ādamu bijām.
Mēs bijām ne tikai vienādi no ārpuses. Mēs bijām... nešķirami.
Vai vari man par viņu pastāstīt?
Vai gribi parunāt par to, kas notika ar Ādamu?
Nē.
Nu, lai vai kādi būtu apstākļi, man tiešām ir žēl.
Zaudēt kādu ir stulbi.
- Vai tas ir jūsu profesionālais viedoklis? - Kaut kas uz to pusi.
- Nē. - Vecīt, es dzirdu mūziku.
Domāju - mums jābrauc mājās, Džonij. Ne...
- Nedomāju... Nedo... Ne... - Apiesim apkārt!
Stulbums.
Liela māja.
- Esi drošs, ka esam ielūgti? - Jā, vecīt. Būs labi.
Vai redzi Maiku?
Nē, bet viņš teica, ka te būs.
Jou! Neticu savām acīm.
- Denijs Salivans. - Sveiks, Maik!
- Cik forši, ka te esi. - Prieks tevi satikt.
Prieks satikt tevi. Kā tev izdevās viņu te atvest?
Tu, mazais blēdi! Nāc! Te ir, ko iedzert, manu zēn.
Ei, kā veicās ar basketbolu?
Es spēlēju labi, tāpēc bija labi.
- Pazemīgi! - Gribi alu?
- Nē, paldies. Jā, nevajag. - Tas palīdzētu atbrīvoties.
- Džonij? - Jā, lūdzu.
Kā tu nospēlēji? Kā gāja?
- Sacentāmies ar Sv. Annas skolu. - Jā.
Es dabūju 18 punktus. Pietrūka vienas atlecošās līdz double-double.
Tev vajadzēja redzēt to spēli, Denij...
Bāc!
Kas viņa ir?
Tā, mans draugs, ir Anabela Stouna. Seksīgākā no seksīgajām.
Atnākusi no citas skolas. Neblenz, vecīt!
- Es neblenžu. - Gribi aiziet ar viņu parunāt?
- Negribu parunāt. - Vajadzētu.
Es ar viņu nerunāšu.
- Viņiem ir pudele. - Jā, iesim ievilkt no pudeles!
To es gribu vairāk nekā runāt ar skaisto meiteni.
Čau! Esmu Anabela.
Denijs. Čau!
Kā iet, Denij?
Man iet labi. Kā tev?
Labi. Tev viss kārtībā?
Jā. Kāpēc prasi?
Tāpēc, ka esi te prom viens pats.
Man patīk būt pašam par sevi.
Tu smēķē?
Dažreiz. Nu, vismaz pāris reižu.
Vai gribi pakaifot?
Jā, skaidra lieta.
Forši.
Vai tev ir kāsis vai kas?
Nē. Domāju - kāsis ir tev.
Es atvainojos. Es... Tas bija stulbi. Es...
- Nekas. - Anabela!
- Tā. - Nāc!
Nāc! Ejam!
Citreiz?
Ak dievs!
Bija jau laiks.
Piesēdi!
Nāc, pasēdi ar mani!
Vai kāds ievācies spoku mājā?
Spoks.
Uz ko tu blenz?
Nu, nāc pasēdi ar mani!
Man jāpilda mājasdarbi.
Nu tad ej iekšā!
Ej!
Tātad tad pirmoreiz redzēji Ichāku?
Jā.
Un Arianu?
Viņu es neredzēju. Vismaz ne tonakt.
- Bet viņa bija ar viņu? - Es nezinu.
Varbūt vēl ne. Tas bija pirms vairākiem gadiem. Neatceros.
Un vai domā, ka Ariana ir kopā ar viņu tagad?
Es taču jums saku. Es nezinu, kur viņa ir.
Ichāks. Pat vārds izklausās eksotiski.
Vai tev nešķita dīvaini, ka viņš tur bija?
Kā jūs to domājat?
Vai nešķita, ka viņš jūsu priekšpilsētas rajonā nav gluži savā vietā?
Denij?
Domāju - Ichāks nevienā rajonā nebūtu gluži savā vietā.
Kad viņš uzradās nākamreiz? Kādos apstākļos?
Mājās manas attiecības ar patēvu kļuva arvien sliktākas.
Šķiet - aizvien vairāk laika pavadīju ārpus mājas.
Velns!
Neticami, ka sasiti riteni.
Ai, atslābsti! Esmu nemirstīgs.
Jā, pasaki to tam pleķim uz asfalta!
Rāmāk, vecīt! Nav jau drāma.
Cik smieklīgi!
Paskaties!
Spoku māja tikusi pie spoka. Ko viņš dara?
Kopj dārzu?
Ai, velns! Sveiks!
Kā sviežas, lūzeri? Kas jauns?
- Ai, velns! Spoku māja tikusi pie spoka. - Jā.
Es teicu tāpat.
Tāds nevājais spoks. Kas viņš ir?
Kā lai mēs zinām?
Nu, te stāvot, arī neuzzināsiet.
Maik!
Sveiks, vecīt! Ei, kā sviežas?
Esmu Maiks. Tas ir Džonijs. Un Denijs ir tavs kaimiņš.
Dzīvo pāri ielai.
Čau!
Sveiki! Esmu Ichāks.
Tu neesi šejienietis.
Kas mani nodeva?
Esmu no Izraēlas.
Forši.
Prieks iepazīties, puiši.
Un ko viņš teica? Vai atceries?
Ja tu būtu pēc iespējas precīzs, tas ļoti palīdzētu.
Viņš teica, ka atjaunos pansiju
un ka apkārtnē viņam ir kāds bizness.
Bizness? Kāds bizness? Viņš pateica?
Un Ariana?
Laikam viņa bija mājā. Nebiju viņu vēl saticis.
Elmridžā togad bija daži uzbrukumi.
Statistiski netipiski tam rajonam. Joprojām nav atrisināti.
Ko jūs gribat, lai saku? Ka viņa uzbruka cilvēkiem?
Un kas notika tālāk?
Džonijam radās ideja.
Gājiens, kas man palīdzētu ar Anabelu.
ROKUDZELŽI AR ATSLĒGĀM
Redzēju tavu draudzeni Anabelu Renaldo pērkam picu.
Vai viņa par mani apjautājās?
Viņa kā draudzene būtu noderīgāka, ja zinātu, ka tu eksistē.
Sīkumi.
Nē, nopietni, vecīt. Tev vajadzētu viņu kaut kur uzaicināt.
Viņa ar mani nekur neies.
- Kāpēc ne? - Sāksim ar "kāpēc?"!
- Varbūt. - Tev vajag vairāk pašpaļāvības.
Nu, vai tad viņa neuzaicināja kopā pakaifot?
- Tagad uzaicini tu! - Zini, Maik?
- Vispār tā ir ļoti laba doma. - Paldies.
Vienīgā problēma ir tā, ka man nav zālītes.
Sīkumi.
Tas mums jāvērš par labu.
- Ko tu gribi teikt? - Padomā! Meitenēm patīk zāle.
Mums patīk meitenes. Savienojošais posms...
Zālei patīk meitenes?
- Ei, pirms nedēļas paliku tev parādā. - Elenvilas vecajā parkā ir viens dīleris.
Pag, gribi, lai nopērkam zāli?
Nē, es gribu, lai nopērkam daudz zāles.
Skaidrs. Par cik daudz mēs runājam?
Mēs nopērkam 30 gramus. Tie ir 100 zaļie. Pārdodam un dabūjam 150.
Mans ritenis - salabots, tev - jaunas saulesbrilles,
un Denijam - tik daudz zāles, ka varēs pārgulēt ne reizi vien.
- Neslikts plāns. - Nē, lielisks plāns.
Tikai kur, ellē, mēs dabūsim 100 zaļos?
Tās jaunās naudas mašīnas.
Tu teici, ka tavs maita patēvs tās lieto, ja?
Un teici, ka viņš kodu glabā savā apakšveļas atvilktnē.
Tas ķēms ir baiss un stulbs.
Mums tikai jādabū viņa kods un karte, un lieta darīta.
Un ko tad? Nozagsim viņam naudu?
- Džonij, nē. - Nē, vecīt. Aizņemsimies.
Cik bieži viņš to lieto? Regulāri?
Jā, sestdienās izņem naudu, lai liktu uz zirgiem,
un tad viņš nogulda čekus. Tev to atslēgu nevajag?
Nē. Nenovērtē par zemu...
Denij! Ak kungs!
Tātad mums ir visa nedēļa, lai atliktu naudu atpakaļ, pirms viņš pamana.
Nezinu, Džonij. Tā tomēr šķiet briesmīga doma.
Nu jā, bet cik forši būtu nebūt visu laiku bez naudas.
Jūs ar Anabelu varētu kaifot, cik gribētu.
Klau, vai vienkāršāk nebūtu nopirkt dažus kāšus?
- Jā. - Gribi, lai viņa zina, ka esi tukšā?
Gribi sacīt: "Ei, Anij, mīļā, uzpīpēsim zāli,
bet šonedēļ tikai vienu kāsi, jo tas
- ir viss, ko varu atļauties." - Jā.
Džonij, es pat īsti nezinu, vai viņa to grib.
Bet vai negribi uzzināt? Nu, padomā par to!
- Anabela - kaila. - Džonij!
Vecīt, piedrāz Faru Fo... Nē, izdrāz Anabelu!
Vecīt, Mārlins viņu burtiski nosistu, ja uzzinātu.
Un atbilde uz to ir burtiski vienkārša.
Mūs nepieķers.
- Tieši tā, Denij. - Ei, kas ir?
- Tieši tā. - Sveiki! Man, lūdzu... Kādu gribat?
- Vaniļas un ķiršu. - Tam bija jābūt viegli.
Tonakt mēs sagaidījām, kad viņš atgriezās no bāra.
Sestdienās viņš vienmēr piedzēries atslēdzās.
Mana mamma slimnīcā strādāja divas maiņas.
Tātad domājāt, ka ieskriesi un izskriesi?
Visam plānam bija jānostrādā bez aizķeršanās.
Četri, septiņi, divi, deviņi.
Tā.
Apžēliņ!
Bet kods viņam ir, ja?
- Pie velna! Kas tas? - Jā, Denij.
- Vecīt! - Braucam!
- Tev izdevās! - Jā, viss nostrādāja.
Ak dievs! Parādi!
- Super, vecīt! - Tu re!
Tā taisīja troksni.
- Malacis, Denij! - Labi. Ko?
Paskaties uz piecdesmitniekiem!
Uz piecdesmitniekiem? Re, puika tūlīt apčurāsies.
- Neesi redzējis 100 $? - It kā tu būtu!
- Puiši! Lūdzu! - Ko?
- Nu, ko darīsim? - Vienkārši brauc uz parku!
Zinu, ka brauksim uz parku, bet ko darīsim, kad būsim parkā?
Deivids saka: "Jautā pēc čaļa vārdā Endželo!"
- Mums vajag viņu. - Kas vispār ir Deivids?
Tu nezini Deividu? Dabaszinātņu Deivids. Deivids V. Nu, Deivids, vecīt.
Tā. Tātad mums ir jābrauc uz parku
un jāprasa Endželo gluži kā pārtikas veikalā?
Jā. Pag, lēnāk! Tur ir kruķi.
- Es redzu, ka kruķi. - Nobrauc malā!
- Pa kreisi! - Džonij, paturi muti ciet!
Labi.
- Es to naudu paņemšu. - Izbeidz! Beidz!
- Tā. Ko nu? - Kur ir nauda?
- Man kabatā. - Jā.
Labi. Tad esiet vēsie!
Vēsie? Ko tas nozīmē?
Nestreso! Būs labi. Ejam! Paldies, vecīt.
Ko nozīmē "esiet vēsie"?
Labi. Tā.
Viss būs kārtībā.
- Nu tā, puiši. Ejam! - Būs labi.
Tā. Ļaujiet runāt man, ja?
- Jā. - Labi.
Sveiki!
Ko gribi, baltais?
Es tikai meklēju Endželo.
Es meklēju Endželo.
-Ņem, brāl! - Paldies, vecīt.
Nē taču!
Paskat tik, vecīt!
Jou, Endželo!
- Es tevi pazīstu? - Jā, esmu Deivida draugs.
Es tādu Deividu nepazīstu.
Kāds tevi izjokojis, vecīt. Esi drosmīgs, te nākdams, vai stulbs?
Droši vien stulbs.
Klau, vecīt! Gribam nopirkt 30 gramus zāles.
"Gribam nopirkt 30 gramus zāles," vecīt!
Labi. Ienāciet manā kabinetā!
Pēc tevis.
30 gramus? Daudz zāles, vecīt.
- Zini, cik tas maksā? - Simt dolāru.
Simt dolāru. Jums ir 100 $?
Parādi!
Gribu tikai būt drošs, ka nav viltoti.
Labi.
Kolumbijas, Panamas sarkanā, Arābijas melnā.
Kuru gribat?
Panamas sarkano.
- Panamas sarkano. - Panamas sarkano. Tagad esi eksperts?
- Nē, es tikai... - Parādi naudu! Teicu - tagad!
Ko, pie velna, tu te dari, baltais?
- Ko no sevis esi iedomājies? - Tā...
Man tevi tagad vajadzētu uzšķērst līdz pašai pakaļai.
Nē. Nu nē.
- Un kāpēc ne? - Nezinu, vecīt. Nezinu.
Es domāju: turēsimies kopā un tev būs jauni ienākumi.
Ja? Bagāti baltie bērneļi grib pirkt zāli. Varbūt arī ko citu, ja?
Visu risku uzņemamies mēs. Tu vari sēdēt mierā.
Tev nebūs te visu nakti ārā jāstāv, lai savilktu galus.
Es tikai saku.
- Vācieties prom! - Ej, Denij, ej!
Mums vajag to zāli.
Bēdz, tirliņ! Bēdz!
Skrienam! Velns parāvis!
- Ir iekšā. Brauc! - Brauc!
- Ei, Maik, ir droši? - Jā. Droši.
Tā. Tās būs...
- Velns! - ...trīs paciņas mums.
Mēs tiešām to darīsim?
- Velns, jā. - Kur ir Džonijs?
Atslābstiet, čaļi!
Es paņemšu zāli un pārdošu pusdienlaikā.
Kā vispār kāds zinās, ka tev tā ir?
Es pateicu Sallijam Džepsemam, ka man ir zāle, ko laist tālāk.
- Kad tu to pateici? -Šorīt.
Pag! Šorīt pateici vienam cilvēkam? Tā pārdosi 30 gramus zāles? Jucis esi?
Lūdzu, uzticies man, iesācēj!
Džonij!
- Jūs... Labi. - Nu, vecīt!
Un kā varu palīdzēt?
Man prieks.
Labi. Jauku dienu!
Tā. Nu, ko varu piedāvāt?
Prieks sadarboties.
Labi. Liels paldies. Lai veicas!
- Tam ķēmam bija taisnība. - Jā. Neticami - viņš visu pārdeva.
- Vienā pēcpusdienā. - Vienā pēcpusdienā, ne?
Neticami.
Bāc! Denij, tev viss labi?
Ir okei.
Paskaties uz sešiem!
Denij, kāpēc tu vēl stāvi man blakus?
Ej parunā ar Anabelu!
Nē.
Kā - nē? Vecīt, šī ir tava iespēja.
Esi drosmīgs, Denij!
- Es varu būt drosmīgs. - Jā. Tev izdosies.
Čau, Anabela!
Čau!
- Denijs - pareizi? - Pareizi.
- Tā ir mana draudzene Īdena. -Čau, Īdena!
Īdena!
- Oho! - Zinu. Tā ir viņas superspēja.
- Kāda? - Būt noraidošai.
Jā. Tā ir.
Gribēju zināt, ko darīsi brīvdienās.
Iešu uz Šarlotes ballīti. Tu būsi?
Neesmu ielūgts.
Nu, tā būs sestdien.
Ja neko nedari šovakar, man vispār ir zāle.
Domāju - mēs varētu dabūt dažus aliņus un patusēt.
Muļķības.
Nekādas zāles tev nav. Tu tikai gribi iebāzt pirkstus viņas džinsos.
Man ir gan zāle. Vesela tonna.
Tonna? Ak tagad to pārdod tā?
Pārnestā nozīmē. Mums ir 30 grami. Mēs pārdodam.
Vispār man skapītī ir trīs paciņas.
- Muļķības. -Īdena, beidz!
Ko tu gribēji teikt?
Iedomājos, ka varbūt mēs varētu patusēt zem tilta vai ko.
Jā. Labi.
- Jā? - Jā. Šovakar septiņos?
Labi.
- Ei! - Ei!
- Kā iet? - Labi. Kā tev?
- Kas tik smieklīgs? - Nekas.
- Es runāju ar tevi, ķertais! - Ei, Bill!
- Bill! Ei! - Tinies!
- Ko viņš grib? - Neko.
Viss kārtībā. Ejam!
- Atvaino, Bill! - Ej ieskrieties!
Atvaino!
Velns!
Salivan!
Man tev būs jālūdz atvērt skapīti.
Ko?
Salivan, atver savu skapīti! Tūlīt.
Kāpēc?
Mums ir informācija, ka tev skolas teritorijā ir marihuāna.
Man nav nekādas marihuānas.
Tā tu saki. Tagad atver, lūdzu!
Ar viņu ir cauri.
Nesteidzies!
Lūdzu, atkāpies!
Iztukšo kabatas!
Vari atkal slēgt ciet. Acīmredzot man bija nepareiza informācija.
Aiziet!
Atvainojos. Kārter!
Kārter! Kas, pie velna, tev kait?
- Atvainojiet! - Klusu! Man līdzi! Ārā!
-Ārā! - Klau, tikai nesakiet tētim!
Vispār pēc likuma viņš drīkst mums sist, ja grib.
Atslābsti! Es to nokārtoju. Nāc!
Tu nokārtoji? Pag, kas tikko notika?
Kā man nav jāiet cietumā?
Redzēju, kā Bills un Īdena pēc pusdienām sarunājas. Man nepatika.
- Man bija slikta sajūta. - Slikta sajūta?
Tāpēc...
Man nebija laika pasaukt tevi, tāpēc pasaucu Džoniju.
Un es tās aizvācu.
Un te ir tava vecā ieguldījums.
Un te ir mūsu peļņa.
Uzvarētāji dzer šampanieti.
Pag, uzgaidiet! Čaļi, pagaidiet!
Kā tu tiki manā skapītī?
Cik reižu man tev jāsaka? Esmu burvju mākslinieks.
- Ja esi burvju mākslinieks, kur ir zāle? - Pārbaudi kabatas!
Pārbaudi!
Man, lūdzu, cigarešu papīru.
- Sveika! - Sveiks!
Nebiju drošs, ka tiešām atnāksi.
Jā, arī es ne.
Tev nevajadzēja meklēt zāli. Es tāpat ar tevi satiktos.
Ko?
Tas man nebija ienācis prātā.
Nu, tā kā tu tā nopūlējies, negribu būt rupja.
Diezgan laba.
Iešūposi?
Kā tad.
Gatava?
Iešūpo!
Tu esi foršs, Denij Salivan.
Arī tu esi forša.
Iešūpo!
Gribi pabučoties?
Tiešām?
Jā. Nu, nav obligāti, ja negribi.
Pamēģināsim vēlreiz! Mazliet lēnāk.
Šādi.
Parunā ar viņu manā vietā!
- Labi. Ko tu gribi, lai pasaku? - Nezinu. Pasaki... Velns!
Tur jau viņš ir. Nezinu. Vienkārši parunā ar viņu!
- Manis dēļ. Paldies. - Jā, labi.
- Sveiks! -Čau!
- Tu meloji par to, kas ir tavā skapītī. - Nē, nemeloju. Šo es uzzīmēju Anabelai.
Jā. Viņa teica, lai pasaku, ka vakar bija forši,
bet jums abiem nekas nesanāks. Viņa atvainojas.
Vai iedosi viņai šo no manis, lūdzu?
Lūzeris.
Viņš uzzīmējis bildi.
Denij, vai šī ir tava?
Denij!
Nāc man līdzi!
Sveiki! Ierunājiet pēc pīkstiena!
Kendij, pacel! Piezvani man, kad šo dzirdēsi,
un pasaki, vai esi bijusi manā bankas kontā.
Būs lielas ziepes. Es runāju nopietni.
Velns!
Ei, kretīn! Draņķi! Tevis dēļ mani uz laiku izslēdza.
Nu tu dabūsi pa savu kārno pakaļu!
Bill, atvaino, lūdzu! Es negribēju...
- Tā, Bill, pietiek! - Vācies!
Bill! Lūdzu, Bill! Lūdzu!
Velns, kas?
Stulbais puika! Tev vajadzētu ieklausīties draugos.
Stulbais ķēms!
Pazūdi!
- Es tevi nositīšu. - Aiziet!
Saspied! Būs zilums, bet dzīvosi.
Gribi ienākt notīrīties?
Es nezināju, ko darīt.
Man bija bail atgriezties skolā. Man bija bail atgriezties mājās.
Vai tev nelikās dīvaini, ka šis cilvēks uzradās, lai tevi izglābtu?
Nē, nelikās.
Toreiz ne.
Izskaties sūdīgi.
Arī man prieks iepazīties.
Un Ariana? Viņa bija tur apmetusies?
Viņa tur īrēja.
Kāds bija tavs pirmais iespaids par viņu? Vai atceries?
Tas bija sen.
Man viņas vienmēr bija pietrūcis,
bet es to nezināju, līdz viņu ieraudzīju.
Bārnija un Klaids.
Bārnija?
Tā mūs sauca Ichāks.
Viņa stulbais akcents. Nespēja pateikt pareizi.
Ei, ir jāspiež stipri.
Jā. Neuztraucies!
Un mājās vairs neatgriezies?
Laikam kādu brīdi domāju...
Domāju, ka esmu mājās.
Domā - tagad Ariana ir ar viņu?
Es taču jums visu laiku saku - es nezinu, kur viņa ir.
Denij, vai tiešām esi gatavs uzņemties vainu?
Ja Ariana neuzradīsies, tev, visticamāk, būs jāiet cietumā.
Tāpēc jautāšu vēlreiz. Kur ir Ariana?
Kā policistiem teicu, es ne...
Kas notika ar Ichāku?
Viņi nav vienīgie tev tuvie cilvēki, kas ir pazuduši, vai ne?
Kas notika ar Ādamu?
Denij, kur viņi visi palika?
Par ko tieši jūs mani apsūdzat?
JA JUMS VAI PAZĪSTAMAM CILVĒKAM VAJADZĪGS ATBALSTS,
APMEKLĒJIET VIETNI APPLE.COM/HERETOHELP.
Tulkojusi Inguna Puķīte