Slutt å stirre på den. Herregud.
- Unnskyld. - Det er greit.
Danny, du vet at du ikke er nødt til å bli med?
Vi gjør det.
Rockefeller Center. Neste stopp Seventh Avenue. Dørene lukkes.
Han skal ikke få skade flere mennesker.
Danny. Kom nå.
- Faen. - Hva?
Der er han.
Hvor?
Han kom ut nå.
Ikke snu deg.
Jeg vet hvor han skal. Kom.
Vi deler oss. Jeg går rundt.
Jeg stanser ham, og da vet du hva du skal gjøre.
Takk, Danny. Dette fikser vi.
Hei! Stopp!
Danny? Danny, skyt. Danny, kom igjen!
Danny! Danny, skyt ham!
Hei, der! Stå i ro!
Stopp!
Faen.
Yitzhak, vent.
Hvor er Ariana?
- Noe skjedde. - Hva har du gjort?
- Det var ikke meningen. - Hva har du gjort?
Hun tvang meg. Unnskyld.
Unnskyld.
Ta passene. Og disse. Reis og finn faren din.
OK.
Politi! Kom ut med hendene over hodet!
- På vei ut. - Ut!
Fortsett!
Kom ut! Fortsett videre!
Opp med hendene! Hendene i været nå!
Kom igjen! Gå rolig! Fortsett fremover!
Kom frem. Sakte.
Hendene opp, så jeg ser dem! Hold dem oppe! Gå rolig!
- Fortsett fremover! - Kom hit!
- Fortsett! - Ned på bakken!
- På magen, armene ut!
Kulene suste, glass overalt, en fyr ble skadet.
En dame ble truffet i beinet.
Bare flaks at han ikke er siktet for drap.
- Og hva med jenta? Ariana. Fint navn. - Ingen spor av henne heller.
Jeg ser for meg at han drepte både henne og huseieren.
Sånn blir det så fort partneren leser én bok om seriemordere.
Hva tror du?
- Er han en? - Det er ikke så enkelt.
Det er flere faktorer jeg ikke ser her. Og forbrytelsen passer ikke med hans...
Eller flere forbrytelser, ikke sant? Hva med jenta? Og huseieren?
Vi har ikke noe drapsvåpen. Ingen lik.
Vi vet han har pistol. Det er blod på gulvet i huset.
Spor etter slåsskamp og et kulehull i vinduet.
- Indisier. - Ja, men tenk om han er det.
Kanskje vi har tatt en.
Har han forklart hvorfor han skjøt utenfor Rockefeller Center?
Han og jenta skulle skremme noen, sier han.
- Hvem? - Det nekter han å svare på.
Så hva tror du? Dette er fagfeltet ditt, professor.
- Jeg kan prøve. - Ja?
Ja.
Klar?
Ja.
Ja vel.
INSPIRERT AV BOKEN THE MINDS OF BILLY MILLIGAN AV DANIEL KEYES
En time holder.
Greit.
Vil du sitte?
Danny.
- Hvordan behandler de deg? - Som alle andre, sikkert.
Jeg vil bare prate.
Om hva som skjedde med Ariana, ja.
Vet du hvor hun er, Danny?
Nei.
Jeg har ikke sett henne etter det som skjedde.
Politiet finner henne heller ikke.
Hva skjedde med Yitzhak, han du leier hos?
Jeg vet ikke.
Hvis du ikke kan svare på hvor de er nå,
kan du forklare hvordan du endte med å bo sammen med dem?
Det var et hybelhus. Jeg leide en hybel der.
Danny, jeg prøver å hjelpe deg.
OK.
Når traff du dem første gang? Ariana og Yitzhak.
I tredje klasse på high school.
Kan du være så presis som mulig?
Våren 1977. Solen skinte.
Jeg var ikke særlig populær på skolen.
Og å være trist og nedstemt hjalp ikke hjemme heller.
Dan!
Kan du hjelpe til litt?
Guttungen er bortskjemt.
Dan!
Kan du vennligst gjøre noe? Jeg vil dusje.
Jeg spurte pent. Kan du gjøre noe med den gutten?
- Hørte du meg? - Ja da.
Kan du ikke bare la ham være?
Han lever. Er dette liksom et hotell?
"Kan du ikke bare la ham være?"
Vi må få opp farten. Skal jeg kjøre deg til skolen?
- Gjerne. - Jeg smører en sandwich du kan ta med.
Herregud. Både hotell og kafeteria. Er det mulig?
Danny, gjør deg ferdig. Vi kjører om fem minutter.
Skulle ønske jeg kunne sove til åtte.
Den gutten er så bortskjemt.
- Jeg må dra. - Jeg må dra.
Hvorfor er du og jeg aldri sammen lenger?
Hei.
Se på meg når jeg snakker.
Så du liker meg ikke?
Danny, vi må kjøre.
- Få opp farten. - Jeg må dra.
Du er ikke frekk mot meg her hjemme.
- Forstått? - Marlin, hva er dette for noe?
Ikke rør ham.
Jaså? Skal du liksom tvinge meg? Hva...
- Danny, gå ned. - Herregud.
Ja, Danny. Gå ned.
Du er stakkarslig.
Vel, jeg er den eneste du har, Candy.
Så hva sier det om deg?
Ha en fin dag.
Lunsj.
Vi går. Kom nå.
Du må skaffe deg noen klistremerker eller noe.
Det er så tomt at det er helt tragisk.
Hva skjer, Jonny?
Nå har du det uttrykket igjen. Dårlig morgen?
Den kødden du har til stefar?
Jeg hater ham.
Skal jeg vise deg noe?
- Klart. - Trekk et kort. Et tilfeldig kort.
- Det. Ja. - Dette her? OK.
Hvor er Mike?
På den idrettsgreia i Philly, vet du.
- Trodde det var slutt. - Nei.
Men han kommer i kveld. På festen til Joey Lathem.
Vi skal vel gå?
- Ja, sikkert. - Hei, snåling.
Rasshøl.
- Sikker på at vi er invitert? - Alle er invitert. Henter deg klokken sju.
Nei. Jeg møter deg utenfor.
OK. Men ikke svikt meg.
- Jeg skal ikke det. - Og sjekk lommen din.
Er det kortet ditt?
Nei. Ses etterpå.
Vi ses.
- Så fin. - Takk.
Er det Adam?
Du savner ham visst veldig?
Ja, noen ganger. Ikke hele tiden.
Jeg vet aldri når det dukker opp.
- Ja. - Plutselig føles det som jeg drukner.
Sånn er det vel med meg og pappa også.
Selv om jeg aldri har tenkt på det sånn.
Kom, vi stikker.
Jeg blir fremdeles trist når jeg tenker på ham. Jeg savner ham.
Du vet ikke hvordan det var med Adam og meg.
Vi var ikke bare like på utsiden. Vi var... uatskillelige.
Kan du fortelle litt om ham?
Vil du prate om hva som skjedde med Adam?
Nei.
Uansett hva som skjedde, så føler jeg med deg.
Sorg er noe dritt.
- Er det din faglige mening? - Noe sånt.
- Nei, nei. - Jeg hører musikken.
Vi drar hjem, Jonny.
- Jeg tror ikke... - Vi går rundt huset.
- Faen heller. - Stort hus.
- Er du sikker på at vi er invitert? - Ja, det blir gøy.
- Ser du Mike? - Nei, men han sa han skulle komme.
Yo. Jeg tror ikke mine egne øyne.
- Danny Sullivan. - Hei, Mike.
- Så bra du kom. - Godt å se deg.
I like måte. Hvordan fikk du ham med?
Din lille snik. Kom her. Vi har forfriskninger, min sønn.
Hvordan var basketsamlingen?
Jeg er god, så det var bra.
- Ydmyk. - En øl?
- Nei takk. - Kanskje du slapper litt av.
- Jonny-gutt? - Hvordan gikk det, da?
- Vi spilte mot St. Ann's. - Ja.
Jeg satte 18 poeng. Nesten to ganger ti. Og det ene angrepet...
Helsike.
Hvem er det?
Det, min venn, er Annabelle Stone. Den heiteste av de heite.
Hun er ny. Ikke stirr, mann.
- Jeg stirrer ikke. - Vil du gå bort?
- Nei da. - Det burde du.
Jeg skal ikke det.
- De røyker der borte. - Ja, vi får oss litt.
Bedre enn å prate med den pene jenta.
Hei. Jeg heter Annabelle.
Danny. Hei.
Åssen går det, Danny?
Det går bra. Hva med deg?
Bra. Alt i orden?
Ja da. Hvordan det?
For du står her ute alene.
Jeg trives i eget selskap.
Røyker du?
Iblant. Har gjort det noen ganger.
Har du lyst til å bli stein?
Ja, klart.
Kult.
Har du en joint, eller?
Å, nei. Jeg trodde du hadde en.
Beklager. Det var teit. Jeg...
- Ingen fare. - Annabelle!
- Kom. - Oi. OK.
Kom. Vi går.
En annen gang?
Herregud.
På tide.
Sett deg inn.
Sett deg her.
- Har noen flyttet inn i spøkelseshuset? - Et spøkelse.
Hvem er det du stirrer sånn på?
Kom hit og sett deg.
Jeg må gjøre lekser.
Så pell deg inn, da.
Inn.
Det var første gang du så Yitzhak?
Ja.
Og Ariana?
Henne så jeg ikke. Ikke den kvelden.
- Men hun var med? - Vet ikke.
Kanskje ikke. Det er lenge siden. Jeg husker ikke.
Tror du Ariana er sammen med ham nå?
Jeg sier jo at jeg ikke vet hvor hun er.
Yitzhak. Fremmedartet navn.
Syntes du det var rart at han var der?
Hva mener du?
Skilte han seg ikke ut i nabolaget deres?
Danny?
Jeg tror Yitzhak ville ha skilt seg ut hvor som helst.
Når dukket han opp igjen? I hvilken sammenheng?
Det hadde blitt ganske ille mellom stefaren min og meg.
Jeg var vel stadig mindre hjemme.
Faen.
- Hvordan kunne du krasje med sykkelen? - Slapp av. Jeg er udødelig.
Si det til flekken på fortauet.
Slapp av, mann. Ikke så dramatisk.
Festlig.
Sjekk der.
Et spøkelse i spøkelseshuset. Hva driver han med?
- Hagearbeid? -Å, faen. Hei.
Hva skjer, tapere?
-Å, faen. Et spøkelse i spøkelseshuset. - Ja.
Akkurat det jeg sa.
- Et stort spøkelse. Hvem er han? - Hvordan skal vi vite det?
Dere får ingen svar av å stå her.
Mike. Mike.
Hei, står til? Jeg heter Mike. Dette er Jonny, og Danny er naboen din.
- Han bor tvers over veien. - Hei.
Hallo. Jeg heter Yitzhak.
Du er ikke herfra.
Hvordan merket du det?
Jeg er fra Israel.
Kult.
Hyggelig å hilse på dere.
Husker du hva han sa?
Det er fint om du kan være så presis som mulig.
Han skulle åpne hybelhuset igjen. Og at han drev forretninger i området.
Hva slags forretninger? Sa han det?
Og Ariana?
Sikkert inne. Hadde ikke sett henne ennå.
Det skjedde noen overfall i Elm Ridge det året.
Statistisk uvanlig for området. Fremdeles ikke løst.
Hva vil du jeg skal si? At hun var ute og slo ned folk?
Hva skjedde så?
Jonny kom med en idé.
En plan for å hjelpe meg med Annabelle.
Annabelle satt og spiste pizza på Renaldo's.
Spurte hun etter meg?
Det hadde hjulpet om hun visste at du fantes.
Bare detaljer.
Jeg mener det. Du burde be henne ut.
Hun vil ikke gå ut med meg. Hvorfor skulle hun det?
- Kanskje. - Vis litt mer selvtillit.
- Ville hun ikke røyke marihuana? Spør. - Vet du hva, Mike?
- Det er faktisk en god idé. - Takk.
Men jeg har ikke noe gress.
- Bare detaljer. - Det må vi gjøre noe med.
- Hva mener du? - Jenter liker pot.
Og vi liker jenter. Dermed...
Så liker pot jenter?
Du betalte sist.
Det er en som selger i parken i Ellenville.
Vil du at vi skal kjøpe pot?
Nei, jeg vil at vi skal kjøpe masse pot.
Hvor mye snakker vi om?
VI kjøper 30 gram for 100 dollar. Og selger det for 150.
Jeg reparerer sykkelen, du får nye solbriller,
og Danny får nok gress til å få ligge.
- Det er ingen dårlig plan. - Nei da.
Men hvor skal vi få 100 dollar fra?
De nye minibankene. Sa du ikke at stefaren din bruker dem?
Og du sa han hadde koden i undertøyskuffen.
Han er både skummel og dum.
Vi må bare ha tak i koden og kortet, så er vi der.
- Og så skal vi stjele pengene hans? - Nei, vi låner bare.
Hvor ofte bruker han det?
Han tar ut penger på lørdager for å spille på hest. Trenger du ikke den nøkkelen?
Nei. Ikke undervurder...
Danny! Jesus.
Vi har en hel uke på oss til å sette inn penger igjen.
Det føles som en dårlig idé.
Tenk å slippe å være blakk. Da kunne du røykt så mye du ville, med Annabelle.
- Bare kjøp et par jointer. - Vil du vise henne hvor blakk du er?
"Hei, Annie... Nå røyker vi gress.
Men bare én joint, for det er alt jeg har råd til."
- Jonny, jeg vet jo ikke om hun vil. - Har du ikke lyst til å finne det ut?
- Annabelle naken. - Jonny.
Drit i Farrah Faw... Ta Annabelle.
Marlin dreper ham hvis han merker noe.
Og løsningen på det er veldig enkel.
Vi må bare ikke bli tatt.
- Sånn, Danny. - Slutt, da.
- Sånn. - Hei, kan jeg få... Hva vil dere
- Vanilje. - Det skulle gå så lett.
Vi ventet til han kom hjem fra baren.
Han drakk seg alltid dritings på lørdager.
Mamma jobbet dobbelt på sykehuset.
Så du tenkte at dere bare skulle raskt inn og ut igjen?
At alt skulle gå uten problemer.
Fire, sju, to, ni.
OK.
- Jesus. - Men han har vel koden?
- Hva faen? Hva er dette? - Ja, Danny.
- Du fiksa det! - Ja, det funka!
Herregud, få se.
- Lekkert! - Se på den.
Den lagde en rar lyd.
- Sånn, Danny-gutt. - Ja da.
- Se på disse femtilappene. - Det går jo for ham.
- Har du aldri sett 100 dollar før? - Ikke du heller.
- Hva gjør vi nå? - Vi skal ned til parken.
Ja da, men hva gjør vi når vi kommer dit?
- David sier: "Bare spør etter Angelo." - Hvem faen er David?
Kjenner du ikke David? Naturfag-David. David W.
Så vi skal bare spørre etter Angelo, som om det er en matbutikk?
Ja. Brems ned. Det er politi der.
- Jeg ser politiet. - Bare stopp der nede.
- Jonny, du må holde kjeft. - Jeg skal ta det rolig.
- Jeg gjemmer pengene. - Slutt.
- Hva nå? - Hvor er pengene?
- Jeg har dem i lomma. - Bare chill.
- Chill? Hva betyr det? - Bare slapp av. Takk.
Hva betyr "chill"?
Ja vel, greit.
Dette blir bra.
- Nå kjører vi, gutta. - Det blir bra.
Jeg tar meg av praten.
- Ja. - Kult.
Hei.
- Hva vil du, hvite gutt? - Jeg ser bare etter Angelo.
Jeg ser etter Angelo.
- Vær så god. -Å, takk.
Ikke faen.
Se på dette.
Yo, Angelo!
- Kjenner jeg deg? - Jeg kjenner David.
Jeg kjenner ingen David.
Noen har lurt deg, mann. Er du modig eller bare dum?
Dum, antakelig.
Vi vil kjøpe 30 gram pot.
"Vi vil kjøpe 30 gram pot."
Bli med inn på kontoret.
Etter dere.
30 gram? Det er mye gress.
- Vet dere hvor mye det koster? - Hundre dollar.
Har dere hundre dollar?
Få se.
Må bare sjekke at de ikke er falske.
OK.
Colombian, Panama Red, Arabian Black. Hva skal det være?
Panama Red.
- Panama Red. - Så du er ekspert?
- Nei, jeg bare... - Få se penga. Nå med en gang!
Hva faen gjør du her nede, hvite gutt? Hvem faen tror du at du er?
Jeg burde sprette deg opp helt ned til rasshølet.
Nei, nei. Ikke.
- Og hvorfor ikke det? - Jeg vet ikke.
Hvis vi samarbeider, får du en fast inntektskilde.
En gjeng rike hvite ungdommer som vil ha pot og kanskje noe mer.
Vi tar risikoen. Du kan bare sitte rolig.
Da trenger du ikke å stå her hele natta. Jeg bare sier det.
- Stikk! - Løp, Danny.
Vi må ha gresset.
Løp, kjerring. Løp.
Løp! I helsike.
Han er med. Kjør!
- Mike, er kysten klar? - Ja, ja.
OK, så det er...
- Faen. - ...tre poser til oss.
- Skal vi virkelig gjøre dette? - Ja, for faen.
Dere må ta det rolig.
Jeg selger gresset i spisepausen.
- Hvordan skal folk vite at du har gress? - Jeg sa det til Sally Jepsum.
- Når sa du det? - I morges.
Har du sagt det til ett menneske? Og så skal du selge 30 gram?
Stol på meg, fersking.
Jonny.
- Skal dere... - Kom igjen, kompis.
Hva kan jeg hjelpe dere med?
Bare hyggelig.
Greit, kos dere.
OK. Hva skal det være?
Takk for handelen.
OK. Mange takk. Ha en fin dag.
- Den kødden hadde rett. - Ja. Tenk at han solgte alt.
- På én dag. - På én dag. Nemlig.
Utrolig.
Herregud, Danny. Gikk det bra?
Au. Ja da.
På innmarsj bak deg.
Danny, hvorfor står du her ennå?
- Gå og snakk med Annabelle. - Nei.
Hva mener du? Nå har du sjansen. Vis litt mot, Danny.
- Jeg kan være modig. - Du fikser dette.
Hei, Annabelle.
Hei.
- Danny, ikke sant? - Ja.
- Dette er Eden. - Hei, Eden.
Eden.
- Oi. - Det er superkraften hennes.
- Hva da? -Å være avvisende.
Ja, det er sant.
Jeg lurte på hva du skulle i helgen.
- Charlotte har fest. Skal du dit? - Jeg er ikke invitert.
Det er jo bare på lørdag.
Hvis du ikke er opptatt i kveld, har jeg faktisk litt gress.
Tenkte vi kunne ta noen øl og henge litt.
Pisspreik.
Du har ikke pot. Du vil bare i buksene på henne.
Jeg har pot, jo. Masse, faktisk.
Masse? Er det sånn de selger det nå?
Vi har 30 gram. Vi selger.
Jeg har tre poser i skapet mitt.
- Pisspreik. - Slutt da, Eden.
Hva sa du?
Jeg tenkte kanskje vi kunne møtes under broa, eller noe.
Klart det.
- Ja? - Ja, i kveld klokken sju?
Gjerne.
- Hei. - Hei.
-Åssen går det? Hva ler dere av? - Ingenting.
- Jeg snakker til deg, snåling. - Bill!
- Bill? Hei! - Stikk.
- Hva ville han? - Ingenting. Vi går.
- Beklager. - Dra til helvete.
- Unnskyld. - Faen.
Mr. Sullivan.
Jeg må be deg åpne skapet ditt.
Hva?
Mr. Sullivan, vennligst lås opp skapet ditt. Snarest.
Hvorfor det?
Vi har fått melding om at du oppbevarer marihuana.
- Jeg har ikke noe marihuana. - Hevder du, ja. Lås opp, takk.
Han er ferdig.
Ta den tiden du trenger.
Trekk unna.
Tøm lommene.
Du kan låse igjen. Jeg var feilinformert.
Kom igjen.
Beklager. Mr. Carter?
Mr. Carter. Hva i helvete feiler det deg?
- Beklager. - Hold kjeft! Bli med her. Ut!
- Kom deg ut! - Bare ikke si noe til pappa.
Han har faktisk lov til å slå deg.
Slapp av. Jeg fiksa det. Kom.
Fiksa det? Hva faen skjedde nå? Hvorfor ble jeg ikke arrestert?
Jeg så Bill og Eden prate sammen og ble mistenksom.
- Jeg fikk en dårlig følelse. - En dårlig følelse?
Jeg rakk ikke å finne deg, så jeg spurte Jonny.
Og jeg gjemte det.
Her ligger investeringen til faren din.
Og her er overskuddet vårt.
Vinneren tar alt.
Vent. Vent litt, gutter. Vent. Hvordan fikk du opp skapet mitt?
Hvor mange ganger må jeg si det? Jeg kan trylle.
Hvor er poten da?
- Sjekk lommene dine. - Sjekk lommene.
Sigarettpapir, takk.
- Hei. - Hei.
Jeg visste ikke om du kom.
Ikke jeg heller.
Du trengte ikke å kjøpe pot. Jeg hadde kommet uansett.
Hva?
Det falt meg bare ikke inn.
Men siden du har tatt deg bryderiet, vil jeg ikke være uhøflig.
Ganske bra.
Gir du meg fart?
Klart.
Klar?
Mer fart.
Du er søt, Danny Sullivan.
Du er søt, du òg.
Mer fart.
Skal vi kline?
Mener du det?
Ja. Vi må jo ikke, hvis du ikke vil.
Vi prøver igjen. Litt roligere.
Sånn.
- Bare snakk med ham. - Men hva vil du at jeg skal si?
Der er han. Jeg vet ikke. Bare prat med ham.
- For min skyld. Takk. - Ja vel.
- Hei. - Hei.
Du løy om hva du hadde i skapet.
Nei. Jeg har tegnet denne til Annabelle.
Ja. Hun ba meg si til deg at det var gøy i går kveld,
men at det ikke kan bli noe mer. Jeg skulle si unnskyld.
Kan du gi henne denne?
Taper.
Han hadde en tegning til deg.
Danny, er denne din?
Danny?
Bli med meg.
Hei, legg igjen en beskjed.
Candy, ta telefonen. Ring når du hører dette
og svar på om du har tatt penger fra kontoen min.
Nå blir det bråk. Jeg mener det.
Faen.
Å, faen.
Hei, ditt rasshøl. Du fikk meg utvist.
Jeg skal mose deg.
Unnskyld, Bill. Jeg mente ikke...
- Bill, det greier seg. - Stikk!
Bill, vær så snill.
Hva faen?
Dumme gutt. Du burde høre på vennene dine.
- Din jævla gærning! - Løp!
- Jeg skal drepe deg. - Vi stikker.
Klem på den. Du får deg en blåveis, men du overlever.
Kom inn og vask av deg.
Hva skulle jeg gjøre?
Jeg turte ikke å gå tilbake til skolen, og jeg turte ikke å gå hjem.
Du syntes ikke det var rart at han bare dukket opp og reddet deg?
Nei.
Ikke da.
Du ser elendig ut.
Hyggelig å hilse på deg også.
Og Ariana bodde der?
Hun leide et rom.
Hva slags inntrykk fikk du av henne? Husker du det?
Det er lenge siden.
Jeg hadde liksom savnet henne.
Jeg skjønte det da jeg traff henne.
- Barney og Clyde. - Barney?
Det var det Yitzhak kalte oss. Med den dumme aksenten sin.
Du må klemme hardt.
Ja. Ta det rolig.
- Og du dro aldri hjem igjen? - En stund tenkte jeg vel...
At jeg var hjemme.
- Tror du Ariana er hos ham nå? - Jeg sier jo at jeg ikke vet hvor hun er.
Danny, er du virkelig villig til å ta skylden for dette?
Hvis Ariana ikke dukker opp, ender du trolig i fengsel.
Så la meg spørre igjen. Hvor er Ariana?
- Jeg sa til politiet... - Hva skjedde med Yitzhak?
De er jo ikke de eneste i din nærhet som har forsvunnet.
Hva skjedde med Adam?
Danny, hvor ble det av dem alle sammen?
Hva er det egentlig du anklager meg for?
HVIS DU ELLER NOEN DU KJENNER TRENGER HJELP,
GÅ TIL APPLE.COM/HERETOHELP
Tekst: Trine Haugen