Jeg tog hen på pensionatet, hvor han boede.
-Definér "tog hen på". -Gik ind i.
Lukkede nogen dig ind?
-Døren var ikke låst. Hjælper det? -Nej, det er indbrud.
Ups.
-Hvad laver du, Rya? -Jeg fandt den her i pejsen.
Kan du kende hende her?
Pigen fra Rockefeller Center. Hvis beskrivelsen passer, er det hende.
Øjeblik.
Tror du... Tror du, de alle sammen er ofre?
INSPIRERET AF BOGEN THE MINDS OF BILLY MILLIGAN
Vil du ikke have en cola?
-Klokken er ikke engang otte om morgenen. -Og hvad så?
Vi behøver ikke tale om det, hvis du ikke vil.
Vi kan bare være stille.
Har man sagt A, må man også sige B.
-Det sagde min mor altid. -Hun er en klog kvinde.
Hvor længe før episoden var det?
-Behøver du kalde det det? -Hvad ellers? Skyderiet?
Nej.
Cirka en uge.
I talte ikke om det?
-Ikke endnu. -Hvorfor ikke?
Fordi det var noget, hun sagde der, der gav mig idéen.
Hvad?
Hvis vi ikke var gået ud den morgen, var alt det her aldrig sket.
Der er en fyr, jeg kan lide. Jerome.
Jeg ser ham i byen, og jeg kan rigtig godt lide ham.
-Han kan også lide mig. Hvem kan ikke det? -Ja, hvem kan ikke det?
Og hver gang det går for godt, laver jeg noget lort.
"Går godt" betyder, når vi knepper.
Mange tak for fodnoten.
Hver gang nogen begynder at betyde noget for mig, bliver jeg kold.
Selv min krop bliver kold.
Som om jeg er fanget i en metalkasse, der bliver mindre.
Jeg kan mærke den på mig, og jeg kan ikke få luft.
Alle andre følelser er væk.
Bliver jeg i den, dør jeg.
Det sker kun, når jeg er glad for nogen, så det er godt nyt for uforpligtende sex.
Hvad er der sket?
Det er vist ret indlysende. Det er ikke raketvidenskab.
Hvem var det?
En af min fars venner. Han kom ind til mig om natten.
Men han var faktisk meget flink.
Han sagde ikke, han elskede mig.
-Undskyld. -Jeg forstår det godt.
Nu synes du vel, jeg er ret ulækker.
Som sagt... jeg forstår det godt.
-Sig flere ord, Danny Sullivan. -Min bror, da han var barn.
Har du en bror?
Nej. Ikke længere.
En dag kunne Adam ikke klare det mere.
Det gør mig ondt.
Jeg tænker ikke meget på det.
Det gør jeg. Han er altid over mig.
-Fik du den? -Det var svært at undgå.
Jeg kan mærke ham ånde på mig.
Jeg kan lugte ham.
Så kommer metalkassen, og han er også inden i den.
-Gudfader. -Har ikke været til nogen hjælp.
Så jeg stikker altid af.
Men jeg kommer aldrig langt nok væk.
Jeg ville gøre alt for at blive af med ham.
Tror du ikke, vi skal tale om, hvad der skete med Adam?
Nej.
Okay, Danny. Hvad var så din plan?
At give Ari en chance mere.
For at blive glad.
-Og mig selv. -Dig? Hvordan det?
En ny chance...
...for at redde nogen.
Kom så, Danny. Ude fra 3-pointsbuen.
-Så tæt på. -Danny, du kaldte?
Hvad så, Jonny?
-Jeg tager lige noget vand. -Okay.
Hej, Mike.
-Hej. -Hvad så, Danny?
-Tror du, jeg kan tale med vores kontakt? -Hvad?
Det har du jo mig til.
Du investerer. Jeg står for varerne.
-Arbejdsfordeling. -Det ved jeg.
Men hvad nu, hvis jeg vil købe noget andet end pot?
Hvad? Kokain? Det kan jeg skaffe. Synes du, vi skal sælge kokain?
Nej, det synes jeg ikke, Jonny. Jeg vil bare gerne tale med ham.
-Han bor i Brooklyn nu. -Det ved jeg.
Det er virkelig vigtigt. Jeg må tale med ham.
Hallo? Skal vi snakke eller spille basketball?
-Jeg kommer. -Du har pengene.
-Mød mig ved toget klokken 15. -Tak. Sig ikke noget til Mike.
Få fat i bolden. Tag skuddet. Sådan.
Han har ikke set dig længe, så jeg fører ordet.
Ved han, jeg kommer?
Hvem har vi der? Har du savnet mig?
Kom indenfor.
-Hvordan går det? -Hold din kæft. Hvad vil du?
Vi mødes fredag. Det er ikke fredag.
Sæt dig ned.
Undskyld.
-Skal du have et hvæs? -Nej.
Der er lidt pulver i.
Nej tak.
Hvad vil du have? Du sagde noget nyt. Kokain?
Du tjener mere på det, men jeg skal have et stort depositum for at skaffe det.
-Kan du skaffe en pistol? -Hvad?
-Hvad sker der? -Danny, seriøst?
Hvorfor tror du det?
-Jeg kan betale. -Kan du?
-Ja. -Er det rigtigt?
-Er det en fælde? -Nej, aldrig...
Hold kæft, jeg tænker!
Vil du virkelig have en pistol? Jeg har en, men den er dyr.
Den koster meget mere end penge.
-Nej. -Klap i.
Der har vi galningen.
-Jeg har 350 dollar her. -Nej... Penge er ikke nok.
-Det kan jeg ikke. -Kan du ikke?
Jeg kigger på din mund lige nu, og den viser noget andet.
Undskyld, jeg spildte din tid.
Hov hov!
Du skal ikke undskylde. Sæt dig ned.
Sæt dig.
Kan du ikke bare sælge mig den?
Så du kommer ind i mit hus og spørger efter et skydevåben?
-Og er respektløs? -Det var ikke meningen.
Men du var respektløs, Danny.
Vil du have den pistol?
-Du får en spiller. -Nej.
Hvad bliver det til? Jeg har ikke hele dagen.
-Jeg giver dig en spiller. -Du giver mig en spiller?
Sikke snerpet du er.
Okay. En spiller.
Ingen pjank inde i huset.
Kom.
Lad nu være, Danny. Du er jo ikke til fyre.
Jeg bliver ikke bøsse af det. Jeg skal bruge den pistol.
-Hvorfor? -Stol nu på mig.
Hvad fanden mener du med det? Stol på mig.
Jeg kender Angelo. Du vil ikke så tæt på ham.
Hvad hvisker du om? Drop det. Vi går på gaden.
Vi tager hjem.
-Danny... -Er du jaloux?
Fuck dig. Gør, hvad fanden du vil. Jeg skrider.
Kommer du?
Ja, vent på mig.
Her er det mere privat.
Du vil gerne have den?
-Hvor er pengene? -Her.
Vil du have den pistol? Har du brug for den?
Ja, jeg har brug for den.
Okay. Så kom. Du ved, hvad jeg vil have.
Nej nej, ned på knæ.
Du skal sutte den.
Du sagde...
Kælling, du skal ikke fortælle mig, hvad fanden jeg sagde.
Jeg siger til dig, at jeg vil have, at du sutter den. Er du med?
Luk så den kønne mund op. Op med den. Op med den kønne mund.
Ja, sådan. Og så knæler du, som du fik besked på.
Knæl!
Ja, sådan der.
Ja.
Du ved, hvad du skal.
-Nej, jeg ved ikke... -Kom nu bare.
Jeg beder dig.
Hør her. Hvis du skriger, blæser jeg knoppen af dig. Er du med?
Strisserne er skideligeglade med en svans som dig.
-Jeg gør bare arbejdet for dem. -Ja.
Luk munden op. Luk den op. Ja, sådan der.
Kom så i gang.
Luk den kønne mund op, for helvede.
Min næse!
-Løb! -Min næse!
-Min næse! Du har brækket min næse! -Kom nu.
-Er det vores tog? -Ja!
Hold da kæft!
-Pis. -Fik du den?
Jeg fik den.
For helvede, mand!
Så du ham?
Hans næse var totalt brækket. "Av, min næse!"
-Hold da kæft. -Det fossede ud.
Tænk, at du kom tilbage.
-Hej. -Hej.
Hvorfor er du mærkelig?
Hvad mener du?
Hvor var du?
Ingen steder.
Ude efter en gave.
Bare fordi vi snakkede i går, er vi sgu da ikke kærester.
Må jeg se?
Hold da kæft.
Den skulle ikke bruges. Jeg troede bare, hun ville føle sig tryg.
Jeg ville hjælpe hende. Vi skulle bare have den.
-Kan du lide den? -Er det din gave til mig?
Ja.
Hvad fanden skal jeg med den?
Så du ikke er så bange. Hvis han kommer tilbage.
Underligt sødt.
Du stjal en pistol til Ariana, der ikke skulle bruges?
Jeg kan godt se, det lyder mærkeligt. Men jeg taler sandt.
Bang.
Hænderne op, svin.
Jeg skyder knoppen af dig.
Jeg vil ikke have den.
Få den væk.
Forsøgte du at få den væk?
Nej.
Okay. Vi gennemgår lige det, du har fortalt.
-Du overfaldt en... -Det var Jonny.
...og stjal en pistol, du ikke havde tænkt dig at bruge,
men som du beholdt, til du skød med den.
Jeg skød ikke nogen.
Kan du ikke godt se, at det virker, som om det hele var din idé fra starten?
For helvede da!
-Godmorgen. -For fanden da. Godmorgen.
Du skal nok ikke lade den lige fremme. Angelos antager jeg.
Jonny fortalte mig det.
Knægten har nosser af stål.
Han er dum som et bræt, men har nosser af stål.
Måske burde du vaske noget tøj.
Hvis du vil i kanen med nogen.
-Hvad snakker du om? -Annabelle.
I aftalte torsdag formiddag.
Kommer Annabelle?
Sker det tit?
-Glemmer du ofte ting? -Hvorfor spørger du hele tiden om det?
Alle glemmer ting. Min hukommelse er bare ikke så god.
Skal det ikke skrives ned?
Nej.
Godmorgen.
Hej. Kom indenfor.
Hvad skal vi i dag?
-En drage? -En drage kræver mere begejstring end det.
Jeg er ikke så vild med drager.
-Alle kan da lide drager. -Åbenbart ikke.
Svær at knække.
-Jeg kan godt overbevise dig. -Næppe. Drager er ikke lige min...
-Jeg elsker drager. -Det tænkte jeg nok.
-Så nu er du en collegepige. -Ja.
-Kan du lide det? -Ja. Det er ikke, som jeg havde troet.
Havde du lyst?
Ja, det tror jeg.
-Og så ikke alligevel. -Hvorfor? Fordi du droppede ud?
Nej, det var bare ikke noget, der ville ske.
Dit snørebånd.
-Nå, for fanden. -Nu skal jeg.
Tak.
Du kan stadig nå det.
-Tror du? -Ja.
Hjælp mig op. Min røv sover.
-Er du klar til at flyve med drage? -Klart.
Okay.
Jeg var selv i tvivl. Min far syntes, jeg skulle.
-På college? -Ja. Det viste sig at være fedt nok.
-Du ville kunne lide det. -Jeg kan godt lide tanken.
-Ja? -Det kunne være sjovt.
Hvad ville du læse?
Jeg har tegnet meget.
-Ja. -Det gør jeg stadig. Så måske billedkunst.
Fedt nok.
Danny Sullivan, berømt kunstner.
-Det lyder godt. -Man ved aldrig.
Måske.
Kom så, drageflyver!
Åh nej.
Pis.
Løb!
Så er det officielt. Jeg er nu glad for drager.
Jeg sagde det jo.
-Er der andre hjemme? -Det håber jeg ikke.
Luk munden. Det klæder dig ikke.
-Tør de her. -Javel. Vil du have en øl?
Har du noget stærkere?
-Ja. Nu skal jeg... -Over køleskabet, ikke?
Jeg husker det fra festen.
Jeg håber ikke, der er andre hjemme.
Okay.
Fandt du det?
Annabelle?
Har du lavet dem?
-Ja, men det er ikke noget... -De er vildt flotte.
-Synes du? -Ja. Hold da kæft. Wow.
-Det er min mor. -Wow.
Der kommer nogen.
-Jeg hørte ikke noget. -Tag dine bukser. Skynd dig.
-Kom nu! -Bukser!
Ved du, hvem Lucian Freud er?
Han er maler.
Vi kan gå på biblioteket i morgen. Jeg kan vise dig nogle ting.
-Det vil jeg gerne. -Vil du?
Ja.
Okay.
Min fars ven er billedkunstlærer på Baruch.
Må jeg vise ham dem?
Mener du det?
Det siger du tit.
Det føler jeg tit.
Det er okay.
Du er virkelig god, Danny.
Tak.
Det er okay.
-Jeg skal lige i bad først. -Okay.
-Må jeg låne en T-shirt?
Ja. De er derovre.
Okay.
Ikke den skuffe! Undskyld, det er den... Ja.
Hvad har du i den? Uartige blade?
Danny?
Danny, hvad skete der den aften?
Vi faldt bare i søvn.
Hold nu op, Danny! Hvad skete der i det hus?
Hvor fanden er du?
Du brækkede min næse!
Pis. Annabelle?
Annabelle.
-Annabelle, vågn op. -Hvad?
-Hvad er der? -Du skal op.
Hvor er du?
-Hvem er det? -Ikke vigtigt. Ind i skabet.
-Du skræmmer mig. -Kom nu ind i skabet.
-Hvad sker der? -Annabelle! Ti nu bare stille.
Han er efter mig, ikke dig. Bliv her.
Det skal nok gå. Det er okay.
Jeg kan høre dig!
Jeg vil have min pistol og din forpulede røv!
Pis.
Angelo, du får pistolen. Du må godt få den. Jeg... Pis.
Undskyld. Det må du...
Undskyld? Jeg skal fandeme lære dig, dit svin.
Du kan ikke gemme dig.
Det gør det kun værre.
-Nå, hvad har vi her? -Nej!
-Nej. -Hold din fede kæft!
-Danny, pistolen. -Hvem fanden er du?
-Danny! Danny! -Hvem har vi her?
-Leder du efter den her? -Nej...
Gør du?
Hvem er nu en kælling?
Nej. Nej nej...
Du er en kælling.
Du har tisset i bukserne.
-Løb! -Ja...
Faren er drevet over.
Annabelle? Det er okay. Du er i sikkerhed. Han er væk.
-Det er... Annabelle! -Slip mig! Hold dig fra mig!
Hold dig væk.
-Annabelle... -Gå væk!
-Lad mig være! -Dumme dreng!
-En pistol i mit hus? -Yitzhak...
Hvorfor? Se, hvad du fik mig til!
-Hvad sker der? -Han har en pistol.
-Den var til mig. -Er du også indblandet?
I brød reglerne. I skal ud.
-Yitzhak. -Beklager.
-Du kan ikke bare smide mig ud. -I dag.
Jer begge to.
-Undskyld. -Det får jeg ikke tag over hovedet af.
Pis...
Hej.
Danny, hvorfor er du stadig i det hus?
Kom hjem. Din mor savner dig. Vi kan tale om det.
Som du vil.
Beklager.
Han vil ikke lade dig blive.
Måske var det en god idé med pistolen.
Virkelig?
Følte du, at Ariana manipulerede dig til at gøre, som hun ville?
Ikke dengang.
Og nu?
Måske.
-Hvad, hvis jeg kunne stoppe det? -Ja, hvad så?
Hvis jeg vidste, han aldrig mere ville komme efter mig?
Ja, så kunne du jo rent faktisk få dig et liv.
Ja.
Yitzhak gemmer ting i sin strømpeskuffe. Er det ikke utroligt?
-Den var kun til i værste fald. -Og hvis jeg ikke venter?
Hvis jeg skræmmer ham først, så jeg ved, han ikke kommer tilbage?
Kun skræmmer.
Men rigtigt. Ingen kommer noget til. Jeg vil bare skræmme ham tilbage.
Men jeg kan ikke alene.
Man får aldrig at vide, at når man gør noget sindssygt,
føles det ikke sindssygt imens.
Så hvad var planen?
True med pistolen. Skyde over ham.
Skræmme ham.
Efter episoden med Angelo og Yitzhak, der smed dig ud,
er det så muligt, at du følte, du havde nået en grænse?
At du måske følte dig tvunget til at gå til angreb?
Nu lyder du igen, som om det kun var mig.
Jeg gjorde det jo ikke alene.
Tak.
Sagde Ariana, hvor han var? Manden, der voldtog hende.
Hun sagde, han spillede på heste hver fredag efter arbejde.
Fandt du ikke det mærkeligt?
Nej, hvorfor det? Masser af mennesker spiller.
Det virkede bare tilfældigt.
Hvem var det?
Hallo! Stop!
Danny, hvem var det?
Det var Marlin.
Hvordan kunne det være Marlin?
Danny, hvad laver du? Skyd!
Nu spørger jeg igen.
Hvordan kunne Arianas voldtægtsmand være din stedfar?
Det ved jeg ikke.
Jeg tænkte, at Marlin måske kendte hendes far.
Du og Ariana boede i samme hus. Hvordan?
Ved et tilfælde?
Virker det ikke usandsynligt?
Kom nu, det må du da have tænkt på.
-Hvordan? -Hvad skal jeg sige?
-Du skal ikke sige noget. -At det hele var planlagt fra starten?
Måske var det.
-Hvad? -Planlagt. Med hvilket formål?
Tag de her. Tag passene.
Find din far.
Er det ikke indlysende? Det var det, de skulle bruge mig til.
Fra det øjeblik de dukkede op i huset, ville de have, at jeg fandt min far.
Så det gjorde jeg.
HVIS DU ELLER EN, DU KENDER, HAR BRUG FOR HJÆLP, SÅ GÅ IND PÅ APPLE.COM/HERETOHELP
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve