Дани! Застреляй го!
Господине? Допийте питието и сложете колана, моля.
Захождаме за кацане, моля, заемете местата си.
Благодаря.
Ще се постараем приземяването да е меко.
ПО МОТИВИ ОТ КНИГА НА ДАНИEЛ КИЙС
Мамка му.
ОБМЕННО БЮРО
След центъра "Рокфелер" защо Лондон?
Ицхак ме прати.
Преди не си напускал страната.
- Откъде паспорт? - Ицхак ми намери.
- Как? - Не знам. По неговите си начини.
- И аз не знам. Затова питам. - Познава разни хора.
Добре.
Търсех баща ми.
Агенция "Ройъл".
Оставете съобщение, ще ви се обадим.
Обажда се Дани Съливан. Синът на Пийт.
Дадоха ми този номер. В града съм и...
Ако може Пийт да ми се обади на...
Забравете. Ще звънна пак.
Благодаря. Чао.
Не говориш много за баща си.
Няма много за разказване. Все отсъстваше. После изчезна.
Кога стана това?
С Адам бяхме малки. Беше преди случката.
И преди да зарежеш училище ли?
Бях на около шест.
- Знаеше ли, че Ицхак познава баща ти? - Дотогава - не.
Обясни ми.
Загазих и Ицхак ме прати при баща ми за помощ.
А Ариана къде беше?
Казах ви. Изчезна, като ми потрябва.
- Колко удобно. - Какво намеквате?
Зарязва те в беда и Ицхак се появява с всичко необходимо.
Така ли? И какво е то?
Паспорт. И изход.
ТУРИСТИЧЕСКА АГЕНЦИЯ "РОЙЪЛ"
- Извинете. - Затворено е.
Търся Питър Съливан. Пийт Съливан?
Не го познавам.
Дадоха ми този адрес.
Шефът свършва след малко. Питай него.
Да изчакам тук?
Дорин.
Помниш ли американеца, Пийт Съливан?
Този симпатяга явно е синът му Дани. Страхотно, нали?
Да.
Аз съм Джак.
Все едно гледам баща ти. Ела, да полеем случая.
Хайде, път на младите.
Благодаря ви.
Заповядай. До дъно.
Баща ми знае ли, че съм тук? Ще дойде ли?
- Откъде го... - По-бавно. С баща ти сме съдружници.
- Туристически агенти? - Не точно.
- Значи агенцията е... - Параван.
Така де, беше. Сега съм само аз.
Баща ти не е тук. От известно време не е в Лондон.
- А къде е? - Не знам. Не общуваме от години.
Виж, много съжалявам.
- Какво е станало? Къде е отишъл? - Имахме бизнес в чужбина.
Но не потръгна и пътищата ни се разделиха.
- Мъртъв ли е? - Не, за бога! Нищо подобно.
Просто реши да се махне от Лондон.
Защо?
От любопитните си, а?
Кажи ми за теб, Дани.
- Защо реши да дойдеш? - Трябваше ми помощ.
Хазяинът ме прати в Лондон при баща ми.
И кой е този хазяин?
- Казва се Ицхак. - Сафди ли? Ицхак Сафди?
И него ли познаваш?
Ти да видиш!
Браво на него. Спази си обещанието.
Какво обещание?
Може ли да те прекъсна?
Очакваш да повярвам, че бизнес партньорът на баща ти
и съседът отсреща, който те е приютил, случайно се познават?
- Не. Изслушайте ме. - Добре.
Джак каза, че били колеги
и баща ми мислел да се оттегли и да се върне в Ню Йорк.
А Ицхак му се вързал. Заради това с американската мечта.
Обещал, ако дойде преди баща ми, да ме наглежда.
Цитирам го. Не твърдя, че всичко е вярно.
- Но ти си му повярвал. - Продължихме да пием и му вярвах, да.
Тичаше край самолета и ръкомахаше.
"Спрете! Днес синът ми става на пет!"
И спряха.
- Какъв е този? - Качи се по въжена стълба.
Качиха го и отиде при теб. Ти наистина му липсваше, Дани.
И той ми липсва.
Е, ще ми кажеш ли защо бягаш?
Или винаги пътуваш само с ризата на гърба си?
Нищо, спокойно.
Знам. Не питай, за да не те лъжат.
Ако наистина ти трябва помощ, мога да ти помогна.
За приятелите - и старите, и новите.
Имаш ли къде да отседнеш?
- Предполагам, че тук не ти е по джоба. - Прав си.
- Съжалявам. - Салфетки, моля.
Бирата тук е силна.
Не, просто си американец. Там не сервират бира, а газирана пикня.
Време е да си ходиш, нещастник.
Гадост. Исусе.
Какво каза?
Не те чух. Я повтори?
Приятелят ми е дошъл чак от Америка. Не искаш да изглеждаш невъзпитан, нали?
- Има ли проблем, господа? - Няма да има, щом този кретен се извини.
Извинявай.
Извинявай. Не те чух.
Я пак. Но по-високо, да те чуят всички.
Извинявай.
Не мисля, че той те чу. Пак.
Не те чувам.
Извинявай.
Не беше трудно, нали? Не понасям грубостта.
Напуснете.
Хайде, Дани.
Не разбирам. Каква е истината?
Мисля, че Джак, баща ми и Ицхак са работили заедно и са имали план.
Но той не е бил да ме предпазят.
Всеки се надява друг да го спаси, но накрая разбира, че няма кой.
Искаш ли да видиш истинския Лондон? Ела.
Нещастник.
- Здрасти, Червенокоске. Липсвах ли ти? - Не.
Да мина ли тази седмица да те обсипя с любов?
Чупката!
Още ми е сърдита за сестра й.
- Кой беше този? - Никой, момчето ми.
Никой.
Да ти намерим къде да отседнеш, а?
- Да? - Легна и заспа от раз. Лесно се напива.
Не пий преди задачата.
Това е задачата, Ицхак. Печеля доверието му.
- Не е това. - Мина само ден. Ще изпълня обещаното.
Не ти, той.
- Видял си го на телефона през прозореца? - Не, видях кабината.
Тогава откъде знаеш с кого е говорил, камо ли какво е казал?
Може после да ми е казал.
Тогава пих доста. Може да бъркам поредността.
Малко ми е в мъгла.
Какво стана после?
О, не!
РИБА И КАРТОФКИ КАМДЪН, ГЛАВНАТА, ОБЯД! ДЖАК
Дани, тъкмо навреме. Гладен ли си?
- Да. - Махмурлук се лекува с риба и картофки.
Треска с картофки, сол и оцет.
Мариновано яйце?
Не, благодаря.
- Благодаря, скъпа. Задръж рестото. - Сигурен ли сте?
Напълно.
Дани, искаш да ти помогна. Но имам въпрос.
Ако стрела те прониже в гърдите, ще боли ли?
- Какво? - Пронизва те стрела.
- Ще боли ли? Да или не? - Да, естествено.
Втора стрела те цели на същото място.
- Повече ли боли, или по-малко? - Повече.
Според Буда първата стрела е неизбежна.
Тя е болката, която ти сервира животът. Втората са страхът и безпокойството.
Това, което сами си казваме за първата стрела.
Боли колкото й позволиш. Или я няма. Разбираш ли?
- Защо са две стрели? - Защо ли си правя труда?
Забелязвам, че ти липсва увереност. Я се изправи. Точно така.
Изправи рамене, вдигни глава, виж света.
Не се ли чувстваш по-добре?
- Не. - Изглеждаш по-добре.
Трябва да имаш осанка.
В голяма каша ли си? Насам.
Толкова зле? Искам да ти помогна, Дани.
На мое място баща ти би направил същото.
Но трябва и ти да си помогнеш.
А ако не мога?
Събери цялата си смелост и няма да се провалим.
- Винаги ли се изразяваш загадъчно? - Това е ямбичен пентаметър. Шекспир.
Разбирам защо си му повярвал, Дани. Наистина.
Бил е всичко, от което си имал нужда в онзи момент.
Добра дума, напътствия. Изход след случката в Ню Йорк.
Но така е било и с Ицхак.
И с Ариана.
Това казвам и аз. Били са комбина.
Израелски емигрант, британски бизнесмен и американка. А, и баща ти.
Ариана сигурно са я навили после.
За да се доберат до мен.
А според вас?
Мислите, че аз съм дърпал конците?
- И ако го мисля? - Не е вярно.
- Ако наистина е така, но ти не... - Не е вярно!
Дани.
Трябваше ми помощ.
Някой да ми помогне.
Но на света има хора, за които изпадналият в беда е възможност.
- Ицхак? - Е, Джак?
- Още ден. - Свърши работата.
А ако има начин баща ти да ти помогне?
- Мислех, че не знаеш къде е. - Не знам.
Но загазиш ли, какво ти трябва?
- Пари, нали? - Да.
Изиграй си картите добре и може да си тръгнеш с 3000 лири.
Но няма да е лесно.
Добре. Как ще стане?
Онзи в ролс-ройса от снощи е Реджи Силвър.
Той дължи на баща ти много пари.
Бизнесът ни в чужбина беше нелегален внос за Реджи.
Баща ти, Ицхак и аз трябваше да разделим печалбата.
По стечение на обстоятелствата, няма да задълбавам,
баща ти привлече вниманието на властите.
Затова ще го арестуват, ако се върне, и още не си е взел дела.
Парите са у Реджи.
- Значи... - Реджи е подлец, но държи на семейството.
То е над бизнеса.
Ти приличаш на баща си - ако се появиш и поискаш дела му,
може да ти плати.
- Защо ти не го питаш? - Не е моят дял, нали?
А и с Реджи имаме разногласия в момента.
Единственият, който може да поиска парите на баща ти, си ти.
Затова ли минахме оттам снощи?
Доста пари са. Шест бона.
- Каза 3000. - Вземам комисионна.
В бизнеса всичко има цена. Искам да ти помогна.
С 3000 лири ще можеш да се покриеш. Или да потърсиш баща си.
Може да почнеш от Париж.
Помисли, 3000 лири дават възможности. Това ти трябва.
Разбирам те.
Реджи е опасен тип и трябва смелост.
- Наясно съм и ще разбера, ако... - Ще ида.
Само така.
Добро момче. Баща ти би се гордял.
С изправени рамене, не смачкан от живота, нали?
Хора като Реджи са безпощадни.
Стой изправен и говори ясно. Поискай каквото ти се полага.
Нали? Добре.
Покажи им кой си.
Хайде. Изчезвай.
Ще те чакам тук.
Извинете.
Парцалът и кофата са под бара.
Извинете.
Аз съм Дани Съливан. Синът на Пийт. Били сте приятели.
Не познавам такъв. Чупката!
Свършил ви е нещо.
Той се крие, тук съм да взема дела му.
Каква работа?
Кой те прати?
- Джак. - Джак значи.
Чухте ли, момчета? Джак го праща.
Продължавай. Джак кой?
Не му знам фамилията.
Искам само дела на баща ми.
- Не ме пипайте! - Не.
- Нека си каже. - Въпросът е принципен.
Има само мен, а не мога да го виждам заради вас.
След тази услуга за вас.
Дайте ми парите и ще ви оставя на мира.
Разкарайте го.
Не. Пуснете ме!
Знам, че познавате баща ми! Спрете. Оставете ме!
Познавате баща ми!
Чупката!
Джак?
Здрасти, може ли да ме свържете с туристическа агенция "Ройъл"?
Дорин, обажда се Дани Съливан. Джак там ли е?
Извинете, търся приятеля си Джак. Често идва тук.
Изчезни.
- Просто търся... - Вън или ще извикам полиция.
Здравейте, мъжът, който ви остави бакшиша...
- Няма да го върна. - Не го искам, мамка му.
- Искам да... - Не й говори така.
Извинете. Съжалявам.
Извинете.
Да имате номера на човека, с когото бяхме тук снощи?
Известни сме с дискретността си.
Мога да ви платя. Имам...
Изчезни.
Излъга ме, скапан...
Чух, че ме търсиш.
Къде изчезна, по дяволите?
Реших да ти дам малко време да помислиш.
Все едно ти пука. Всичко е било за парите.
Разочароваш ме.
- Като видя, че се провалям, изчезна. - Мислиш, че си се провалил ли?
- Не си. - А къде да ида?
- Нямам пари. - Успокой се.
- Няма! - Ей!
Виж.
Знам, че не ти е било лесно. За жалост.
Но било каквото било.
Спри да се самосъжаляваш.
За втората стрела решаваш ти, нали?
Хайде. Седни.
Това беше урок по смелост. Имаше нужда от него.
- Защо си още тук, а? - В смисъл?
Защо не се прибереш?
- Ще ме арестуват. - Е, и? Какво толкова?
Беше те страх от Реджи, но отиде, нали?
- Пребиха ме от бой. - Но оцеля.
Застана пред него и поиска каквото ти се полага.
Може и да не постигна каквото искаше.
Но пак е победа. Беше те страх, но не се отказа.
Стига си бягал.
Баща ти бягаше. Нали?
- Избяга от теб и от брат ти. - Какво ти пука?
Дани.
Не бъди като баща си.
Не бягай от трудностите в живота.
Знам, че можеш.
Дани, разкарай паспорта. И всякаква връзка с мен.
И си иди у дома.
Тогава последно видя Джак?
А като се прибра, от Ариана нямаше и следа?
Нямаше.
А Ицхак?
И него.
И двамата ги нямаше.
Но защо са изчезнали и са зарязали всичките си вещи?
Не знам.
А + ДЖ
ПАСПОРТ
Полиция! Всички да излязат с вдигнати ръце!
- Излиза отпред. - Мърдай!
Мърдай!
Ръцете горе! Веднага.
- Напред! - Бавно!
- Напред. Бавно. - Мърдай!
- По очи! - Лягай!
На земята!
Пак те питам. Защо им е да изчезват и да си оставят нещата?
Наистина ли мислите, че съм я убил? Че съм ги убил и двамата?
Защо? Та аз я обичах.
- Минало време. - Обичам. Обичах.
Какво значение има? Няма я, нали?
- Знам какво си мислите. - Я ми кажи.
Мислите, че съм ги убил и двамата.
Че съм се прибрал и съм убил Ицхак и Ариана.
За да отмъстя, че ме измамиха и пратиха при Джак.
Само че не съм го направил.
А и защо някой би си дал труда?
Да отделя на това години, да се мести в квартала ми.
Да се грижи за мен. Да се прави, че ме защитава и му пука.
И за какво - за 3000 лири и урок по смелост?
- Няма логика. - Така е, няма.
Освен ако не е било само заради парите.
Залогът е бил по-голям.
Дани, какво стана с Адам?
Говорихме за Адам.
Всъщност не сме.
- Той умря. - Как?
Приключих.
Извинявай, днес малко закъснях.
Не ми харесва да ме разкарват така.
- Радвам се да те видя пак, Джак. - Нима?
Знам, че не искаш да си тук,
но Дани здраво го е загазил - надявам се да ми помогнеш.
Накарах го да се върне, нали?
- Казах му да поеме отговорност. - Май е време да научи истината.
Ужасна идея.
Така ли?
А ако е единственият му шанс?
АКО ВИЕ ИЛИ ВАШ ПОЗНАТ СЕ НУЖДАЕТЕ ОТ ПОМОЩ, ПОСЕТЕТЕ APPLE.COM/HERETOHELP
Превод на субтитрите Северина Цанкова