Danny! Så skyd ham dog, for fanden!
Undskyld?
Drik venligst ud og spænd sikkerhedsbæltet.
- Undskyld. - ...vi gør klar til landing...
Tak.
Vi skal gøre landingen så blid som muligt.
INSPIRERET AF BOGEN THE MINDS OF BILLY MILLIGAN
Pis.
VEKSELBUREAU
Så hvorfor London?
- Yitzhak sagde, jeg skulle. - Du havde aldrig været udenlands før.
- Hvordan fik du et pas? - Yitzhak skaffede et.
- Hvordan? - Tja, hvordan skaffer Yitzhak ting?
Det er det, jeg spørger om.
- Han har forbindelser. - Javel.
Min far var der.
De har ringet til Royal London Travel Agency.
Læg en besked, så kontakter vi Dem snarest.
Hej, det er Danny Sullivan.
Jeg er Pete Sullivans søn. Jeg fik det her nummer.
Jeg var i byen, så... Hvis Pete kunne ringe til mig på...
Glem det. Jeg ringer bare senere. Tak.
Du har ikke talt om din far.
Der er ikke så meget at sige. Han var der ikke, og... så var han væk.
Hvornår skete det?
Adam og jeg var små.
- Før alting. - Før du gik ud af skolen?
Jeg var nok seks eller deromkring.
- Vidste du, at Yitzhak kendte ham? - Nej, ikke før det.
Jeg er forvirret.
Jeg havde problemer. Yitzhak sendte mig over til min far.
- Hvor var Ariana? - Hun svigtede mig, da jeg behøvede hende.
- Næsten belejligt. - Hvad skal det betyde?
Hun forsvandt, da du var sårbar, og så gav Yitzhak dig, hvad du behøvede.
- Nå, og hvad var det så? - Et pas. Og åbenbart... frelse.
- Undskyld? - Vi har lukket.
Jeg leder efter Peter Sullivan. Pete Sullivan?
Aldrig hørt om ham.
Jeg har den her adresse på ham.
Chefen kommer snart. Spørg ham.
Må jeg vente her?
Doreen, Doreen, Doreen. Du husker da amerikaneren, Pete Sullivan?
Den pæne, unge mand er åbenbart selveste Danny Sullivan, søn af Pete. Pragtfuldt.
Åh ja.
Jack.
Som snydt ud af næsen på din far. Kom, det fortjener en drink.
Lad ikke alder komme før udseende.
Tak.
Værsgo. Ned med den.
Ved min far, jeg er her? Kommer han herhen?
- Hvordan... - Rolig nu. Din far og jeg er partnere.
- Rejsearrangører. - Nej, ikke helt.
- Så rejsebureauet... - Vi arbejder i baglokalet.
Eller det gjorde vi. Nu er det kun mig.
Din far er her ikke. Han har ikke været i London længe.
- Hvor så? - Det ved jeg ikke.
Jeg har ikke talt med ham i årevis. Det beklager jeg virkelig.
Hvad skete der? Hvor tog han hen?
Vi havde forretninger i udlandet. Det gik ikke som håbet, og...
- Er han død? - Nej da. Slet ikke så dramatisk.
Han mente bare, det var klogt at holde sig fra London.
- Hvorfor det? - Du er vist en nysgerrig fætter.
Hvad er din historie, Dannyboy? Hvorfor tropper du op her?
Jeg har brug for hjælp, og min udlejer sagde, jeg skulle finde min far i London.
Og hvem er han så?
Han hedder Yitzhak.
- Safdie? Yitzhak Safdie? - Kender du ham også?
Det var sørens.
Godt for ham. Han holdt sit løfte.
Hvilket løfte?
Må jeg lige afbryde dig?
Tænk over, hvad du fortæller.
At din fars forretningspartner og manden, du boede hos, kendte hinanden tilfældigt?
- Nej, du hører ikke efter. - Okay.
Jack sagde, de havde arbejdet sammen, og at min far gerne vil hjem til New York.
Og Yitzhak var med på den. Alt det fis med den amerikanske drøm.
Og hvis han kom til USA før min far, ville han holde øje med mig.
Det sagde han. Jeg siger ikke, det hele var sandt.
- Men du troede på ham. - Ja, vi drak videre, og jeg troede på ham.
Han løb efter flyet og vinkede.
"Stands det skide fly! Min søn fylder fem år!"
Og de gjorde det.
- Hvem er den nar? - Han kravlede op ad en rebstige
og kom hjem til dig.
Han savnede dig virkelig, Danny.
Jeg savner også ham.
Nå, Danny, har du tænkt dig at fortælle mig, hvorfor du er stukket af?
Eller rejser du altid verden rundt uden bagage?
Nej, pyt med det.
Det er fint. Jeg spørger ikke, og du fortæller ingen løgne.
Men hvis du behøver hjælp, som du sagde, kan jeg måske tilbyde dig min.
Nå... Skål for venner, gamle og nye.
Har du et sted at bo?
- Det her er vel lidt over dit budget. - Det har du helt ret i.
- Pis, undskyld. - Servietter, tak!
Øllene virker stærkere her.
Nej, du er bare fra USA. Derovre serverer de urin med brus.
Du må vist hellere gå hjem, narrøv.
Skide yankee. Gudfader.
Hvad sagde du?
Jeg hørte ikke, hvad du sagde.
Min ven er på besøg fra USA, og du vil vel nødig virke uhøflig?
Er der et problem?
Nej, der er ingen problemer, når idioten her har sagt undskyld.
Undskyld.
Beklager, det fik jeg ikke helt fat i.
En gang til? Højere, så alle kan høre dig.
Undskyld.
Han hørte dig ikke. Igen.
Jeg hørte det ikke.
Undskyld.
Sådan. Det var jo ikke så svært. Jeg kan ikke udstå uforskammethed.
I skal vist hjem.
Kom, Danny.
Jeg forstår ikke, hvad sandheden var.
At Jack, min far og Yitzhak havde arbejdet sammen og havde en plan.
Men planen var ikke at beskytte mig.
Hvor længe kan man tro, at nogen kommer og redder en,
før man indser, at det ikke sker?
Vil du se det ægte London? Kom.
Store nar.
- Hej, Røde. Har du savnet mig? - Nej.
Skal jeg kigge forbi snart og overøse dig med kærlighed?
Skrid.
Stadig bitter over søsteren.
- Hvem var det? - Det skal du ikke tænke på.
Bare glem det.
Lad os finde et passende sted, du kan bo.
- Ja? - Drengen er lagt i seng.
Han gik helt kold. Det lille pjevs.
- Dårlig idé at drikke. - Sådan er jobbet. Jeg vinder hans tillid.
Nej, det er ej.
Der er gået én dag. Jeg ordner det.
Han skal selv ordne det.
Så du ham fra vinduet tale i telefon?
Nej, jeg så boksen.
Hvordan ved du så, hvem han ringede til, og hvad han sagde?
Måske fortalte han det senere. Jeg havde drukket meget.
Der er en god chance for, at jeg roder rundt i det. Det er lidt tåget.
Hvad så dagen efter?
Pis!
FISH AND CHIPS PÅ CAMDEN STREET KL 12. JACK.
Der var du, Danny. Lige til tiden. Er du sulten?
- Ja. - Fish and chips tager tømmermændene.
Stor fish and chips med salt og eddike. Skal I have syltede æg?
Nej tak.
Tak, søde. Behold resten.
- Er du sikker? - Helt sikker.
Nå, du vil gerne have hjælp. Lad mig spørge dig om noget.
Hvis en pil rammer dig i brystet, gør det så ondt?
- Hvad? - En pil i brystet.
- Simpelt spørgsmål. Gør det ondt? - Ja, selvfølgelig.
En anden pil rammer præcis samme sted.
- Gør det mere eller mindre ondt? - Mere.
Buddha siger, at første pil kan du ikke undgå.
Smerten er alt det lort, livet byder på. Men den anden pil er frygt og angst.
Historien, vi fortæller os selv, om første pil.
Den gør så ondt, som du vil, eller findes slet ikke.
Forstår du det?
- Hvorfor er der to pile? - Jeg spilder min tid.
Undskyld, men du mangler altså noget selvtillid.
Ret dig op. Sådan.
Træk skuldrene tilbage, løft hovedet, og mød verden.
Føles det ikke bedre?
- Egentlig ikke. - Det ser bedre ud.
Man bør altid fremstå stolt.
Hvor slem en knibe er du i? Her.
Så slem? Jeg vil hjælpe dig, Danny.
Din far ville gøre det samme, hvis det var omvendt, og du var min søn.
Men du skal også hjælpe dig selv.
Måske kan jeg ikke.
Stem modet i dets rette højde, så slår det ikke fejl.
- Taler du altid i gåder? - Et jambisk pentameter. Shakespeare.
Jeg kan virkelig godt forstå, du stolede på ham.
Han var alt, hvad du havde brug for på det tidspunkt.
Venlig. Vejledende. En vej ud af balladen i New York.
Men det samme gjaldt Yitzhak, da han dukkede op.
Og Ariana.
Det er jo netop min pointe. De er sammen om det her.
En israeler, en britisk forretningsmand, en amerikansk pige... og din far.
Ariana blev nok lokket med senere. De brugte hende til at få fat i mig.
Hvad tror du da?
Tror du, jeg står bag?
Hvad, hvis jeg tror det?
- Det gør jeg ikke. - Måske. Bare...
Det gør jeg ikke!
Danny.
Jeg måtte have hjælp.
Nogen måtte hjælpe mig.
Men visse mennesker, der ser andre i nød, ser kun en mulighed.
- Yitzhak? - Er det klaret, Jack?
- Én dag mere. - Få det klaret.
Måske kan din far hjælpe dig, Danny.
- Du ved jo ikke, hvor han er. - Nej.
Hvad er det vigtigste, når man er i knibe? Penge, ikke sandt?
Jo.
Hvis du er kvik, kan du gå herfra med 3.000 pund.
Men det bliver ikke nemt.
Okay, hvad er det?
Manden i Rolls Roycen hedder Reggie Silver.
Han skylder tilfældigvis din far en frygtelig masse penge.
Din fars forretninger i udlandet var ulovlig import for Reggie.
Din far, Yitzhak og jeg skulle dele profitten.
Grundet en række uheldige episoder...
...tiltrak din far sig myndighedernes opmærksomhed.
Han ville blive anholdt her i England. Så han kom ikke og fik sin andel.
Den har Reggie.
Så...
Reggie er en ondskabsfuld skid, men han er familiemenneske.
Familie før forretning.
Hvis du mødte op, en tro kopi af Pete, og bad om din fars andel,
ville hans ære kræve, at han hostede op.
- Kan du ikke bare spørge ham? - Det er ikke min opgave.
Reggie og jeg er ikke lige på talefod.
Den eneste, der kan bede om din fars penge, er dig, Danny.
Og derfor gik vi forbi i går?
Det er frygtelig mange penge. 6.000 pund.
- Du sagde 3.000. Hvad... - Det er min kommission.
Se ikke sådan ud. Det koster den slags. Jeg vil hjælpe dig.
Tre tusind pund, Danny. Med dem kan du gemme dig lidt
eller lede efter din far. Du kunne begynde i Paris.
Tre tusind dask giver visse muligheder, Dannyboy.
Og dem har du brug for lige nu.
Jeg forstår det godt.
Reggie er en farlig mand, og det ville kræve store nosser.
- Så jeg bebrejder dig ikke... - Jeg gør det.
Sådan.
God dreng. Din far ville være stolt af dig.
Du må ikke hænge med skuldrene og spille offer.
Det bryder mænd som Reggie sig ikke om. Du går ind med rank ryg og klar stemme.
Og kræver, hvad der er dit.
Ja?
Godt. Vis dem, hvad du kan.
Smut så.
Jeg venter her.
Undskyld?
Gulvspanden står i baren.
Undskyld?
Jeg hedder Danny Sullivan. Pete Sullivans søn. I var venner.
Aldrig hørt om ham. Skrid.
Han arbejdede for dig.
Han er i skjul. Jeg skal hente hans andel.
Hvilket arbejde?
Hvem har sendt dig?
- Jack. - Nå, Jack.
Hør lige, drenge. Jack har sendt ham.
Fortsæt.
Hvem Jack?
Jeg kender ikke efternavnet.
Giv mig det, du skylder min far.
- Slip mig! - Nej nej nej.
- Lad ham tale ud. - Det er en principsag.
Jeg er hans eneste familie, og jeg kan ikke se ham på grund af dig.
Det, han gjorde for dig.
Så bare giv mig pengene... så lader jeg dig være i fred.
Smid ham ud.
Nej... Slip mig!
Jeg ved, du kender min far! Stop! Slip mig!
Jeg ved, du kender min far!
Skrid.
Jack?
Hej, kan du stille mig om til Royal London Travel Agency?
Hej, Doreen, det er Danny Sullivan. Er Jack der?
Jeg leder efter min ven Jack. Han er stamgæst her.
Ud med dig.
- Jeg leder bare efter... - Ud, eller jeg ringer til politiet.
Hej. Ham, jeg kom med før, som gav dig drikkepenge...
- Du får dem ikke. - Det bad jeg sgu da ikke om!
Tal pænt til hende.
Undskyld, det var ikke...
Undskyld, har du nummeret på ham, jeg var sammen med i går?
Folk forventer diskretion her.
Okay, men jeg kan betale. Jeg har...
Skrid med dig.
Du løj for mig... Din skide...
- Du har ledt efter mig? - Hvor fanden blev du af?
Jeg ville give dig tid til selvransagelse.
Lad ikke, som om du bekymrer dig om mig, når det kun handler om pengene.
Din indstilling er temmelig skuffende, Danny.
Da du så min fiasko, skred du bare.
Tror du det? At det var en fiasko?
- Nej da. Rolig. - Hvad gør jeg? Jeg har ingen penge!
- Jeg vil ikke være rolig! - Hør nu her.
Du har ikke haft et nemt liv. Det er beklageligt.
Men det er fortid. Sket er sket.
Nu må du lære at holde op med at have ondt af dig selv.
Den anden pil er du selv herre over.
Sæt dig ned.
Det her har været en lektie i mod. En lektie, du havde hårdt brug for.
Hvorfor er du her stadig, Danny?
- Hvad mener du? - Hvorfor tager du ikke hjem?
- Så anholder de mig. - Ja, og? Hvad er det værste, der kan ske?
Du var bange for Reggie, men du gjorde det.
- Og fik tæsk. - Du overlevede.
Du stod med rank ryg og bad om det, der var dit.
Det gav ikke det ønskede resultat.
Men det er en sejr. Du var bange. Du gjorde det. Du tog følgerne.
Stik ikke af.
Din far stak af. Ikke sandt?
Stak af fra dig og din bror.
Hvad rager det dig?
Danny.
Vær den mand, din far ikke var.
Se livet i øjnene, for fanden.
Jeg ved, du kan.
Danny, skil dig af med dit pas. Og al forbindelse til mig.
Og tag hjem.
Du har ikke set Jack siden?
- Og da du kom hjem, var Ariana der ikke? - Nej.
Og Yitzhak?
Nej.
De var begge to væk.
Hvorfor skulle de forsvinde og efterlade alt?
Det ved jeg ikke.
Politiet! Kom ud med hænderne oppe!
- Han kommer nu. - Kom så! Videre!
Hænderne op!
- Videre! - Gå langsomt!
- Gå videre! - Han kommer nu!
Læg dig ned! Nu!
Nu spørger jeg igen. Hvorfor tror du, de gjorde det?
Forsvandt og lod alle deres ting ligge.
Tror du virkelig, jeg slog hende ihjel? Slog dem begge to ihjel?
Hvorfor skulle jeg? Jeg elskede hende.
- Datid. - Hvad fanden er forskellen? Hun er jo væk.
- Jeg ved, hvad du tænker. - Så fortæl mig det.
Du tror, jeg slog dem ihjel.
At jeg kom hjem og slog Yitzhak og Ariana ihjel...
...som hævn for, at de snød mig.
Og sendte mig over til Jack.
Men det gjorde jeg ikke.
Hvorfor skulle nogen gøre alt det?
Investere alle de år. Flytte ind i min gade.
Passe på mig. Lade, som om de forsvarede mig.
For 3.000 pund? Og en lektie i mod?
- Det giver jo ingen mening. - Nej.
Medmindre det ikke kun var for de 3.000 pund.
Og der var langt mere på spil.
Hvad skete der med Adam?
Vi har talt om Adam.
Ikke rigtig, nej.
- Han døde. - Hvordan døde han?
Jeg er færdig.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Jeg bryder mig virkelig ikke om at skulle komme herind.
- Godt at se dig igen, Jack. - Er det?
Trods din modvilje mod at komme herind
har Danny altså problemer. Jeg håber, du kan hjælpe mig.
Jeg fik ham da til at tage tilbage. Jeg sagde, han måtte tage skraldet.
Han skal kende sandheden.
Det er en katastrofal idé.
Er det? Hvad så, hvis det er hans eneste udvej?
HVIS DU ELLER EN, DU KENDER, HAR BRUG FOR HJÆLP, SÅ GÅ IND PÅ APPLE.COM/HERETOHELP
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve