Deni! Nušauk jį, po galais!
Pone?
Gal galėtumėte užbaigti gėrimą ir prisisegti saugos diržą?
- Ruošiamės... - Atsiprašau.
...leistis, todėl prašome užbaigti gėrimus,
- tiesiai atsisėsti... - Taip.
...ir padarysime viską, ką galime, kad nusileidimas
būtų kuo sklandesnis.
PAGAL DANIELIAUS KYZO ROMANĄ
„THE MINDS OF BILLY MILLIGAN“
ATVYKSTANTYS SKRYDŽIAI
Šūdas. Po galais.
VALIUTOS KEITYKLA
Taigi, kodėl po Rokfelerio centro išvykai į Londoną?
Ichakas liepė keliauti.
Bet tu... prieš tai net iš šalies nebuvai išvykęs.
- Kaip gavai pasą? - Ichakas man jį suveikė.
Kaip?
Nežinau. Kaip Ichakas ką nors padaro?
Taip, nežinau. Aš... Todėl ir klausiu.
Jis turi ryšių, aišku?
Aišku.
Mano tėtis buvo ten.
ANGLŲ
Paskambinote į Karališkąją Londono kelionių agentūrą.
Palikite žinutę, ir perskambinsime jums kiek galėdami greičiau.
Sveiki, čia Denis Salivanas.
Aš Pito Salivano sūnus.
Turiu šitą jo telefono numerį.
Buvau mieste, todėl...
Jei Pitas galėtų man perskambinti...
Žinot, ką? Tiek to. Tiesiog paskambinsiu jam vėliau.
Ačiū, viso.
Beveik nieko nepasakojai apie savo biologinį tėvą.
Nėra ką pasakoti. Jis retai kada būdavo šalia
ir po to tiesiog dingo.
Kada? Kada tai nutiko?
Mes su Adamu buvom maži.
Tai nutiko prieš viską.
Prieš metant mokyklą?
Buvau gal šešerių ar panašiai.
Ar numanei, kad Ichakas pažinojo tavo tėvą?
Ne, prieš tai - ne.
Aš tik bandau suprasti.
Buvau patekęs į bėdą, Ichakas išsiuntė mane pas tėtį pagalbos, bet...
O kur buvo Arijana?
Jau sakiau. Ji mane paliko tada, kai man jos reikėjo.
Tarsi gavusi ženklą.
Ką tai turėtų reikšti?
Turiu galvoje, ji paliko tave, kai buvai pažeidžiamas,
tada pasirodė Ichakas ir davė būtent tai, ko tau reikėjo.
Nejaugi? Ir ką gi?
Pasą. Ir, regis, išsigelbėjimą.
KARALIŠKOJI LONDONO KELIONIŲ AGENTŪRA
Atsiprašau.
Mes nedirbame.
Ieškau Piterio Salivano. Pito Salivano?
Nesu tokio girdėjusi.
Turiu tokį jo adresą.
Netrukus ateis bosas. Gali jo paklausti.
Galiu palaukti čia?
Dorina.
Pameni jankį, su kuriuo dirbdavau, Pitą Salivaną?
Prieš tave stovintis jaunas gražuolis aiškiai yra vienintelis ir nepakartojamas
Denis Salivanas. Pito sūnus. Argi ne nuostabu?
Taip.
Džekas.
Kaip iš akies trauktas tėtis.
Nagi. Tokia proga reikia išgerti.
Pirmyn, nepaisyk senolių.
Ačiū.
Štai taip. Iki dugno.
Tai mano tėtis žino, kad aš čia? Jis ateis čia?
- Iš kur pažįstat... - Lėčiau, berneli.
Mudu su tavo tėvu esam verslo partneriai.
- Kelionių agentai. - Ne, ne visai.
- Tada kelionių agentūra yra... - Mes dirbam iš po stalo.
Mes dirbom.
Dabar likau tik aš.
Tavo tėvo čia nėra.
Jo jau senokai nėra Londone.
- Gerai, tai kur jis? - Nežinau.
Daug metų su juo nesikalbėjau.
Klausyk, man labai gaila.
Tai kas jam nutiko? Kur jis išvyko?
Turėjome verslo reikalų užsienyje.
Viskas susiklostė ne taip, kaip tikėjomės, ir pasukome skirtingais keliais.
- Jis mirė? - Dieve brangiausias, ne.
Ne, nieko tokio dramatiško.
Jis tik pamanė, kad bus protingiau laikytis atokiau nuo Londono.
Kodėl?
O tu tikras smalsuolis, tiesa?
Kokia tavo istorija, bernužėli Deni?
Kodėl tu čia atvažiavai?
Man reikėjo pagalbos.
Tipas, iš kurio nuomojuosi kambarį, liepė važiuoti į Londoną ir surasti tėtį.
Ir kas tas paslaptingas žmogus?
Jis vardu Ichakas.
Safdi? Ichakas Safdi?
Pala, jūs ir jį pažįstate?
Kad mane kur.
Šaunuolis.
Jis išpildė pažadą.
Kokį pažadą?
Galiu tave trumpam sustabdyti?
Noriu, kad pagalvotum apie tai, kuo prašai patikėti -
tai yra, kad tavo tėvo verslo partneris
ir žmogus, gyvenęs tame pačiame kvartale kaip ir tu,
iš kurio nuomojaisi kambarį, atsitiktinai buvo pažįstami?
Ne. Jūs manęs nesiklausote.
Gerai.
Džekas sakė, kad jie dirbo kartu,
kad mano tėtis visada kalbėdavo apie pensiją ir sugrįžimą į Niujorką.
Ir Ichakas tuo patikėjo.
Kažkokia... Nesąmone apie amerikietišką svajonę.
Ir kad... Jis pasakė, kad jei grįš į Ameriką anksčiau už tėtį,
jis mane prižiūrės.
Klausykit, tik sakau, ką jis pasakė.
Nesakau, kad jis sakė tiesą.
Gerai, bet tu juo patikėjai.
Taip, mes toliau gėrėme, ir aš juo patikėjau.
Jis bėga šalia lėktuvo, moja rankomis:
„Sustabdykit tą prakeiktą lėktuvą! Šiandien mano penkiamečio gimtadienis!“
Ir jie sustabdė.
- Kas šitas šmikis? - Regis, jis užlipo virvinėmis kopėčiomis.
Jie jį įleido, jis grįžo namo tavęs aplankyti.
Taip, jis išties tavęs ilgėjosi, Deni.
Taip, aš irgi jo ilgiuosi.
Deni, ar ketini papasakoti, dėl ko bėgi?
Ar visada keliauji į kitą pasaulio pusę vienmarškinis?
Ne, nesijaudink.
Viskas gerai. Nieko neklausiu, o tu man nemeluok.
Bet jei reikia pagalbos, kaip sakei, gal galiu padėti. Gerai?
Už draugus, senus ir naujus.
Aišku. Turi, kur apsistoti?
Spėju, ši vieta ne visai tavo kišenei.
Teisingai pamanėte.
- O šūdas. Atsiprašau. - Prašyčiau atnešti servetėlių.
Regis, alus stipresnis už mane.
Ne, tiesiog tu amerikietis.
Ten, kai užsisakai alaus, atneša gazuoto šlapimo.
Manau, laikas tau keliauti namo.
Mulki.
Sumautas mėšlius. Jėzau.
Ką pasakei?
Neišgirdau tavęs. Ką pasakei?
Mat mano bičiulis atvyko pasisvečiuoti iš kitos balos pusės,
žinau, kad nenori pasirodyti nemandagus, ar ne?
Ar kas negerai, ponai?
Ne, viskas bus gerai, kai tik šitas sumautas kretinas atsiprašys.
Atsiprašau.
Ne, aš atsiprašau.
Vos išgirdau.
Dar kartelį? Pakankamai garsiai, kad visi čia tave girdėtų.
Atsiprašau.
Nemanau, kad jis tave girdi. Dar kartą.
Negirdžiu tavęs.
Atsiprašau.
Štai taip. Ne taip ir sunku, tiesa?
Paprasčiausiai nepakenčiu grubumo.
Manau, jums metas eiti.
Eime, Deni.
Aš tiesiog nesuprantu. Kokia buvo tiesa?
Turbūt tiesa buvo ta, kad Džekas, mano tėtis ir Ichakas
dirbo kartu ir turėjo planą.
Tik tas planas buvo ne mane apginti.
Kiek kartų gali galvoti, kad kažkas ateis ir tave išgelbės,
kol suprasi, kad niekas neateis?
Nori pamatyti tikrąjį Londoną? Štai jis. Eime.
Sumautas mulkis.
- Sveika, Rude. Pasiilgai manęs? - Ne.
Gal užsuksiu šią savaitę? Apipilsiu tave glamonėmis.
Atsiknisk.
Vis dar griežia dantį dėl sesers.
Kas jis toks?
Tiek to, bernužėli Deni.
Tiek to.
Raskime tau vietą pagal tavo poreikius, gerai?
- Klausau? - Paguldžiau berniuką.
Išsijungė. Nemoka gerti.
Prastas sumanymas gerti prieš užduotį.
Toks darbas, Ichakai. Užsitarnauju jo pasitikėjimą.
Darbas ne toks.
Praėjo viena diena. Padarysiu, ką reikia.
Ne tu. Padaryti turi jis.
Palauk, pro langą matei jį kalbantį telefonu?
Ne, mačiau telefono būdelę.
Kaip galėjai žinoti, kam jis skambino, nekalbant jau apie tai, ką sakė?
Nežinau. Gal jis man vėliau papasakojo.
Klausykit, tą vakarą daug išgėriau
ir yra didelė tikimybė, kad viską prisimenu ne eilės tvarka.
Prisiminimai truputį išsilieję.
Tai kas nutiko kitą dieną?
O šūdas.
BERNUŽĖLI DENI - ŽUVIS IR BULVYTĖS KAMDENO DIDŽIOJOJE G. VIDURDIENĮ! DŽEKAS
Deni. Pačiu laiku. Išalkai?
Taip. Žinoma.
Niekas nepagydys pagirių geriau už keptą žuvį su bulvytėmis.
Didelė menkės su bulvytėmis porcija su druska ir actu.
Norit marinuoto kiaušinio?
Ne, nereikia. Ačiū.
Ačiū, mieloji. Grąžą pasilik.
Jūs tuo tikras?
Žinoma.
Taigi, Deni, nori mano pagalbos.
Tada leisk užduoti klausimą.
Jei tau į krūtinę įsmigtų strėlė, kaip manai, skaudėtų?
- Ką? - Strėlė pataiko tau į krūtinę.
Paprastas klausimas. Skauda? Taip ar ne?
Taip, žinoma.
Gerai. Antroji strėlė pataiko į lygiai tą pačią vietą.
- Kaip manai, skauda daugiau ar mažiau? - Daugiau.
Matai, Buda byloja, kad pirmos strėlės negali išvengti.
Tai skausmas. Mėšlas, kuriuo tave apmėto gyvenimas.
Bet antroji strėlė - tai baimė, nerimas.
Istorija, kurią sau pasakojame apie pirmąją strėlę.
Skauda tiek, kiek leidi, kad skaudėtų, arba skausmo išvis nėra.
Supranti?
Kodėl strėlės dvi?
Nežinau, kodėl varginuosi.
Jei neįsižeisi, pasakysiu, kad pasitikėjimo pertekliumi negali pasigirti.
Turi išsitiesti. Štai taip.
Atlošk pečius, pakelk galvą, pažvelk į pasaulį.
Štai taip. Iškart geriau, ar ne?
Ne, nelabai.
Atrodo geriau.
Žmogus visada turėtų didžiuotis savimi.
...pakyla perpus.
Tada gerai.
Ar į didelę bėdą įklimpai? Čionai.
Taip blogai? Noriu tau padėti, Deni.
Manau, tavo tėtis padarytų lygiai tą patį, jei apsikeistume vietomis ir...
ir tu būtum mano sūnus.
Bet tu turėsi padėti sau, tiesa?
O jei negaliu?
Gerai įtempk stygas pasiryžimo - ir pasiseks.
Visada kalbate mįslėmis?
Tai jambinis pentametras. Šekspyras.
Galiu suprasti, kodėl juo pasitikėjai, Deni.
Tikrai... Galiu suprasti.
Jis įkūnijo viską, ko tau tuo metu reikėjo.
Gerumą. Patarimus. Pabėgimą iš Niujorko.
Bet galiu pasakyti tą patį apie Ichaką, kai jis pasirodė tavo gyvenime.
Ir apie Arijaną.
Tą ir noriu pasakyti.
Jie viską darė kartu.
Išeivis iš Izraelio, britų verslininkas, amerikietė mergina. Ir tavo tėvas.
Arijaną turbūt įtraukė vėliau.
Jie pasinaudojo ja, kad prisiartintų prie manęs.
Turite geresnę teoriją?
Palaukit, manote, kad tai aš viską surežisavau?
O jei pasakyčiau, kad manau?
Taip nėra.
O jei yra? Tik ne taip...
Nėra!
Deni.
Man reikėjo pagalbos.
Reikėjo, kad kas nors man padėtų.
Bet šiame pasaulyje yra žmonių, kurie, sutikę tą, kam reikia pagalbos,
mato tik galimybę.
- Ichakai? - Ar baigta, Džekai?
- Dar vieną dieną. - Atlik darbą.
O jei būtų būdas tėčiui tau padėti, Deni?
Regis, sakėte, kad nežinote, kur mano tėtis.
Nežinau.
Kai patenki į bėdą, ko reikia užvis labiausiai?
Pinigų, ar ne?
Žinoma.
Jei gerai sužaisi, gali išeiti praturtėjęs 3 000 svarų.
Nebus lengva.
Aišku. Ką reiks daryti?
Vyras, vakar įsėdęs į rolsroisą, vardu Redžis Silveris.
Taip jau nutiko, kad jis skolingas tavo tėvui krūvą pinigų.
Tas verslas užsienyje, kuriuo užsiėmė tavo tėvas -
nelegalus importo darbelis Redžiui.
Tavo tėtis, Ichakas ir aš turėjome susitikti ir pasidalinti pelną.
Dėl nepalankiai susiklosčiusių aplinkybių, kuriomis tavęs nevarginsiu...
tavo tėvas patraukė valdžios institucijų dėmesį.
Todėl, jei grįžtų į Angliją, jis būtų suimtas.
Tad jis neatvyko pasiimti savo dalies.
Ji vis dar pas Redžį.
Gerai, tai jūs...
Redžis - bjaurus tipas, bet jis - šeimos žmogus.
Šeima svarbiau už verslą ir panašiai.
Jei ateisi tu, iš akies trauktas Pitas, ir pareikalausi jo dalies,
manau, sąžinė jį privers sumokėti.
Kodėl jūs negalit tiesiog jo paprašyti?
Ne aš turiu prašyti, tiesa?
Be to, mudu su Redžiu šiuo metu nelabai sutariame.
Bet vienintelis žmogus, galintis paprašyti tavo tėvo pinigų, esi tu, Deni.
Ar todėl vakar vakare pro ten praėjome?
Suma tikrai didžiulė. 6 000 svarų.
Sakėte 3 000 svarų. Ką...
Tai mano komisiniai.
Nežiūrėk taip. Tai tiesiog verslo kaina.
Noriu tau padėti.
Su 3 000 svarų, Deni, galėsi kurį laiką slapstytis
arba paieškoti tėčio.
Galėtum pradėti Paryžiuje.
3 000 svarų, bernužėli Deni, leidžia rinktis.
O tau dabar reikia pasirinkimų.
Suprantu.
Redžis - pavojingas asmuo, reiktų labai daug drąsos.
Aš tą puikiai suprantu.
- Nekaltinčiau tavęs, jei... - Aš sutinku.
Štai taip.
Šaunuolis. Tėtis tavimi didžiuotųsi.
Gerai, nesikūprini ir neapsimetinėji gyvenimo nuskriaustu, aišku?
Tokiems kaip Redžis tokie dalykai nepatinka.
Žygiuok ten pasitempęs, blemba,
ir kalbėk aiškiai.
Pareikalauk to, kas tau priklauso.
Gerai?
Gerai.
Parodyk jiems, iš kokio molio esi drėbtas.
Eik. Nešdinkis.
Būsiu čia.
Atsiprašau.
Šluota su kibiru - po baru, bičiuli.
Atsiprašau.
Aš - Denis Salivanas. Pito Salivano sūnus. Jis buvo jūsų draugas.
Nesu tokio girdėjęs. Atsiknisk.
Jis atliko jums darbelį.
Dabar slepiasi. Atėjau paimti to, ką jis uždirbo.
Kokį darbelį?
Kas tave atsiuntė?
Džekas.
Paklausykit, vaikinai. Pasirodo, jį atsiuntė Džekas.
Tęsk.
Koks Džekas?
Nežinau jo pavardės.
Tik prašau grąžinti tai, ką esate skolingas mano tėvui.
- Nelieskit manęs! - Ne.
Tegul jis viską pasako.
Tai principo reikalas.
Aš - vienintelis jam likęs šeimos narys,
per jus nebegaliu su juo pasimatyti.
Dėl to, ką jis padarė dėl jūsų.
Todėl tiesiog atiduokit man pinigus,
ir aš paliksiu jus ramybėje.
Išveskite jį iš čia.
Ne... Pasitraukit nuo manęs.
Žinau, kad pažįstat mano tėtį!
Baikit. Paleiskit!
Žinau, kad pažįstat mano tėtį.
Čiuožk iš čia.
Džekai?
Sveiki, gal galit sujungti su Karališkąja Londono kelionių agentūra?
Sveiki, Dorina. Čia Denis Salivanas. Ar Džekas yra?
Sveiki, atsiprašau, ieškau savo draugo Džeko.
Manau, jis čia dažnai lankosi.
Tu - eik lauk.
- Bet aš tik ieškau savo... - Lauk. Tučtuojau išeik
arba iškviesiu policiją.
Sveiki, vyrukas, su kuriuo prieš tai čia buvau. Jis paliko jums grąžą, gal...
- Pinigų neatiduosiu. - Ir neprašau tų sumautų pinigų.
- Aš tik... - Nekalbėk su ja taip.
Atsiprašau. Nenorėjau... Aš atsiprašau.
Atsiprašau.
Gal turite vyruko, su kuriuo buvau čia vakar vakare, numerį?
Žmonės čia ateina ieškodami privatumo.
Gerai, galiu sumokėti. Turiu...
Atsiknisk.
Melavai man. Suknistas...
Kaip suprantu, ieškai manęs.
Kur, po galais, dingot?
Pamaniau, duosiu tau laiko apmąstyti, kas nutiko.
Prašau, nustokit apsimetinėti, kad aš jums rūpiu,
nes visą šį laiką rūpėjo tik pinigai.
Turiu pasakyti, tavo požiūris mane gan liūdina, Deni.
Vos tik pamatėt, kad susimoviau, palikot mane.
Ar taip manai? Manai, kad susimovei?
- Ne. - Bet kur turėčiau eiti?
- Neturiu pinigų. - Gerai, nurimk.
- Nenoriu nurimti! - Nurimk.
Dabar paklausyk.
Žinau, kad gyvenimas tavęs nelepina. Nepasisekė.
Bet praeitis yra praeitis. Kas padaryta, to nepakeisi.
Dabar turi rasti būdą nustoti savęs gailėti.
Antrąją strėlę pasigamini pats, pameni?
Eikš. Sėsk.
Tai buvo pamoka apie drąsą.
Pamoka, kurios tau verkiant reikėjo.
Kodėl tu vis dar čia, Deni?
Kaip suprasti?
Kodėl negrįžti namo?
Nes jie mane suims.
Taip, ir kas?
Kas blogiausio gali nutikti?
Bijojai stoti prieš Redžį, ar ne? Vis tiek tą padarei.
- Ir mane subaladojo kaip kriaušę. - Išgyvenai.
Stovėjai ištiesęs pečius. Paprašei to, kas tau priklauso.
Ką gi, gerai, rezultatas buvo ne toks, kokio norėjai.
Bet tai vis tiek pergalė. Tu bijojai. Tu tą padarei. Susitaikei su pasekmėmis.
Nustok bėgti.
Tavo tėtis pabėgo.
Ar ne?
Pabėgo nuo tavęs, nuo tavo brolio.
Koks jums skirtumas, blemba?
Deni.
Būk vyru, kokiu nebuvo tavo tėtis.
Žiūrėk gyvenimui tiesiai į sumautas akis.
Žinau, kad gali.
Deni, atsikratyk paso. Visų sąsajų su manimi.
Ir grįžk namo.
Tada paskutinį kartą matei Džeką?
O kai grįžai, Arijanos nebuvo nė ženklo?
Ne.
Ir Ichako?
Ne.
Kai grįžau, jie abu buvo išvykę.
Kaip manai, kodėl jie išnyktų ir paliktų viską, ką turėjo?
Nežinau.
PASAS
Policija! Visi, esantys namuose, išeikit pakėlę rankas!
- Pro priekines duris. - Išeik!
Nesustok!
Pakelk rankas, dabar!
- Eik į priekį, nesustok! - Lėtai!
- Eik į priekį. Lėtai. - Eik, nesustok!
- Ant žemės! - Gulk ant žemės!
Ant žemės!
Paklausiu dar kartą. Kodėl, tavo manymu, jie taip padarė?
Tiesiog išgaravo ir viską paliko.
Tikrai manote, kad ją nužudžiau? Nužudžiau juos abu?
Kodėl juos žudyčiau? Aš ją mylėjau.
- Būtasis laikas. - Myliu. Mylėjau.
Koks skirtumas, blemba? Jos nebėra, ar ne?
Žinau, ką galvojate.
Tai gal ir man pasakyk?
Manote, kad aš juos abu nužudžiau.
Kad grįžau namo ir nužudžiau Ichaką ir Arijaną...
keršydamas už, nežinau, už tai, kad mane apgavo.
Ar išsiuntė pas Džeką.
Tik aš to nepadariau.
Ir kodėl išvis kas nors taip pasielgtų?
Skirtų tam tiek metų. Atsikraustytų į mano kvartalą.
Susirastų mane. Apsimestų, kad gina. Rūpintųsi manimi.
Dėl ko, dėl 3 000 svarų? Ir dėl pamokos apie drąsą?
Tai nelogiška.
Ne, nelogiška.
Nebent priežastis buvo ne 3 000 svarų.
Nebent ant kortos buvo pastatyta daug daugiau.
Deni, kas nutiko Adamui?
Kalbėjome apie Adamą.
Nelabai. Nekalbėjome.
Jis mirė.
Kaip jis mirė?
Aš baigiau.
Atsiprašau, šįryt truputį vėlavau.
Man tikrai nepatinka, kad turiu ateiti čia šitaip.
Malonu jus vėl matyti, Džekai.
Tikrai?
Nors ir nepageidaujate čia būti,
Denis aiškiai įklimpo į rimtą bėdą. Tikiuosi, kad galėsit man padėti.
Aš priverčiau jį grįžti, ar ne?
Pasakiau, kad jis turi prisiimti atsakomybę.
Manau, atėjo metas jam sužinoti tiesą.
Manau, kad tai siaubinga mintis.
Tikrai?
O jei jam tai vienintelė išeitis? Kaip tada?
JEI JUMS AR ŽMOGUI, KURĮ PAŽĮSTATE, REIKIA PARAMOS,
EIKITE Į „APPLE.COM/HERETOHELP“
Išvertė Sandra Siaurodinė