Danny! Danny! Skjut honom, för helvete!
Sir?
Vänligen drick upp och spänn fast er.
- Vi förbereder för landning... - Förlåt
...så vänligen drick upp och fäll upp era säten,
så ska vi göra vårt bästa för att se till att landningen går smidigt.
INSPIRERAT AV BOKEN THE MINDS OF BILLY MILLIGAN
AV DANIEL KEYES
ANKOMMANDE FLYG
Jäklar. Helvete.
Så efter Rockefeller Center, varför London?
Yitzhak sa åt mig att åka dit.
Men du har aldrig ens lämnat landet förut.
- Hur fick du ett pass? - Yitzhak ordnade det.
Hur då?
Jag vet inte. Hur gör Yitzhak nånting?
Jag vet inte. Det är därför jag frågar.
Han har kontakter, okej?
Okej.
Min pappa var där.
ENGELSKA
Du har nått Royal London Travel Agency.
Lämna ett meddelande, så ringer vi upp snarast.
Hej, det här är Danny Sullivan.
Jag är Pete Sullivans son.
Jag har det här numret till honom.
Jag var i stan, så om Pete kunde ringa upp mig på...
Glöm det. Jag ringer tillbaka senare. Tack, adjö.
Du har inte pratat mycket om din biologiska far.
Inte mycket att säga. Han var inte där så mycket,
och sen försvann han bara.
När? När var det?
Adam och jag var unga. Det var innan allt.
Innan du lämnade skolan?
Jag var kanske sex eller däromkring.
Visste du att Yitzhak kände din far?
Nej, inte innan dess.
Jag försöker bara förstå.
Jag var i knipa och Yitzhak skickade mig till min pappa för hjälp, men...
Och var var Ariana?
Jag har ju sagt det. Hon övergav mig just när jag behövde henne.
Nästan som på given signal.
Vad ska det betyda?
Hon lämnade dig när du var sårbar,
och sen klev Yitzhak in och gav dig exakt vad du behövde.
Jaså? Och vad är det?
Ett pass. Och tydligen räddning.
Ursäkta.
Vi har stängt.
Jag söker Peter Sullivan. Pete Sullivan?
- Aldrig hört talas om honom. - Jag har den här adressen till honom.
Chefen kommer strax. Du kan fråga honom.
Kan jag vänta här?
Doreen, Doreen, Doreen.
Du minns väl jänkaren jag jobbade med förr, Pete Sullivan?
Den här stiliga unga mannen är tydligen den oförliknelige
Danny Sullivan, Petes son. Är det inte fantastiskt?
Javisst.
Jack.
Rena kopian av din pappa. Kom. Det här kräver en drink.
Låt inte ålder gå före skönhet.
Tack.
Varsågod. Botten upp.
Så vet min pappa att jag är här? Kommer han hit?
- Hur känner du... - Sakta ner, pojke.
Din far och jag är affärskompanjoner.
- Reseagenter. - Nej, inte riktigt.
- Så resebyrån är... - Vi jobbar i det inre rummet.
Eller vi gjorde det. Det är bara jag där nu.
Din far är inte här. Han har inte varit i London på länge.
- Var är han då? - Jag vet inte.
Vi har inte pratat på åratal.
Du, jag är hemskt ledsen.
Så vad hände med honom? Vart tog han vägen?
Vi hade en del affärer utomlands.
De gick inte som vi hoppats, och vi gick skilda vägar.
- Är han död? - Gode gud, nej.
Inget så dramatiskt.
Han tyckte bara det var klokt att hålla sig borta från London.
Varför?
Du var mig en nyfiken en.
Vad är din historia, Danny Boy?
- Varför har du kommit hit? - Jag behövde lite hjälp,
och killen jag hyr hos sa att jag borde åka till London och hitta min pappa.
Och vem är denna mystiske man?
Hans namn är Yitzhak.
Safdie? Yitzhak Safdie?
Känner du också honom?
Det var som fan.
En eloge till honom.
Han höll sitt löfte.
Vilket löfte?
Får jag stoppa dig en sekund?
Jag vill att du överväger vad du ber mig tro på,
vilket är att din fars affärskompanjon
och mannen som bodde i ditt kvarter,
vilken du hyrde ett rum av, kände varandra av en slump?
Nej. Du lyssnar inte.
Okej.
Jack sa att de arbetade ihop
och att pappa alltid pratat om att pensionera sig i New York.
Och Yitzhak köpte det.
Tramset om den amerikanska drömmen.
Han sa att om han kom tillbaka till USA före min pappa,
så skulle han vaka över mig.
Jag berättar bara vad han sa. Jag säger inte att allt var sant.
Okej, men du trodde honom.
Ja, vi fortsatte dricka, och jag trodde honom.
Han springer jämte planet och viftar.
"Stanna det satans planet! Det är min femårings födelsedagskalas!"
Och det gjorde de.
- Vem är den här jäveln? - Han klättrade uppför en repstege.
De släppte in honom och han åkte hem till dig.
Ja, han saknade dig verkligen, Danny.
Jag saknar honom också.
Så, Danny, tänker du nånsin tala om varför du är på flykt?
Eller reser du alltid halvvägs runt jorden utan bagage?
Oroa dig inte.
Ingen fara. Jag ställer inga frågor, så berättar du inga lögner.
Men om du faktiskt behöver hjälp, kan jag kanske erbjuda lite. Okej?
Nå, skål för vänner, gamla och nya.
Har du nånstans att bo?
Jag antar att det här stället är lite utöver din budget?
Du antar rätt.
- Åh, jäklar. Förlåt. - Servetter, tack.
Ölen verkar starkare här.
Nej, det är bara det att du är amerikan. Där serverar de kolsyrat urin som öl.
Det är nog dags att du går hem.
Idiot.
Jävla slödder. Jisses.
Vad sa du?
Jag hörde inte dig. Vad sa du?
För min vän är på besök från andra sidan pölen,
och du vill väl inte framstå som ohövlig, eller hur?
Är det nåt problem, mina herrar?
Nej, det blir inga problem när den här jävla idioten ber om ursäkt.
Förlåt.
Nej, förlåt mig.
Jag hörde inte riktigt.
En gång till? Högt nog så att alla här inne hör dig.
Förlåt.
Jag tror inte att han hör dig. Igen.
Jag hör dig inte.
Förlåt.
Såja. Det var väl inte så svårt?
Jag tål bara inte ohövlighet.
Det är nog dags att ni går.
Kom, Danny.
Jag förstår bara inte. Vad var sanningen?
Det var väl att Jack, min pappa och Yitzhak
hade jobbat ihop och att de hade en plan. Men den planen var inte att skydda mig.
Jag menar, hur många gånger kan man tro att nån ska komma och rädda en
innan man inser att ingen kommer att göra det?
Vill du se det riktiga London? Här är det. Kom.
Jävla idiot.
- Hej, Red. Har du saknat mig? - Nej.
Vad sägs om att jag tittar in i veckan? Överöser dig med ömhet.
Dra åt helvete.
Fortfarande bitter över sin syster.
Vem var det? Bry dig inte om det, Danny Boy.
Bry dig inte om det.
Låt oss hitta passande logi åt dig.
- Ja? - Jag har fått pojken i säng.
Helt däckad. Lite av en lättviktare.
Oklokt att dricka före jobbet.
Det här är jobbet, Yitzhak. Jag vinner hans tillit.
Det här är inte jobbet.
Det har gått en dag. Jag kommer att leverera.
Det är han som måste leverera.
Såg du honom genom fönstret på telefon?
Nej, jag såg telefonkiosken.
Så hur kunde du veta vem han ringde, för att inte tala om vad han sa?
Jag vet inte. Han kanske sa det senare. Jag drack mycket den kvällen,
och det är möjligt att jag minns saker i fel ordning.
Alltihop är lite suddigt.
Så vad hände dagen efter?
Jäklar.
DANNY BOY - FISH & CHIPS CAMDEN HIGH STREET KL 12:00! JACK.
Danny. Precis i tid. Är du hungrig?
Visst.
Inget botar en baksmälla som fish & chips.
Stor fish & chips med salt och vinäger. Vill du ha ett inlagt ägg till?
Nej, det är bra, tack.
Tack, raring. Behåll växeln.
Säkert?
Absolut.
Så, Danny, du vill ha min hjälp. Låt mig då fråga dig en sak.
Om du fick en pil i bröstet, tror du att det skulle göra ont?
- Vad? - Om en pil träffade dig i bröstet.
Enkel fråga. Gör det ont? Ja eller nej?
Ja, visst.
Okej. En andra pil träffar dig på exakt samma ställe.
- Vad tror du, mer eller mindre ont? - Mer?
Buddha säger att man inte kan undvika den första pilen.
Den är smärta. Skiten livet utsätter en för.
Men den andra är fruktan, ängslan.
Den är historien vi intalar oss själva om den första pilen.
Den gör så ont som du tillåter den, eller så existerar den inte alls.
Förstår du?
Varför finns det två pilar?
Varför försöker jag ens?
Om du inte misstycker, du brister lite i självförtroende.
Du måste sträcka på dig. Så, ja.
Bak med axlarna, lyft upp huvudet, möt världen.
Så där. Det känns väl bättre?
- Nej, inte särskilt. - Nåja, det ser bättre ut.
Man ska alltid verka stolt.
Då så.
Hur illa är knipan du sitter i? Här.
Så illa, alltså? Jag vill hjälpa dig, Danny.
Din pappa skulle nog göra detsamma om situationen var omvänd
och du var min pojke. Men du måste hjälpa dig själv, eller hur?
Och om jag inte kan?
Skruva du upp ditt mod till sista hacket, så slår det inte fel.
Talar du alltid i gåtor?
Det är jambisk pentameter. Shakespeare.
Jag kan förstå varför du litade på honom.
Det kan jag verkligen. Han var allt du behövde i det ögonblicket.
Vänlighet. Vägledning. En väg ut ur det som hände i New York.
Men jag kan säga detsamma om Yitzhak när han kom in i ditt liv.
Och Ariana.
Men det är min poäng.
De är i maskopi allihop.
En utvandrad israel, en engelsk affärs- man, en amerikansk flicka och din far.
Ariana blev förmodligen insnärjd senare.
De utnyttjade henne för att komma åt mig.
Har du en bättre teori?
Vänta, tror du att jag håller i trådarna?
Och om jag sa ja?
Det gör jag inte.
Men tänk om du gör det? Bara inte...
Det gör jag inte!
Danny.
Jag behövde hjälp.
Jag behövde nån som hjälpte mig.
Men det finns människor i denna värld som, när de ser nån i nöd,
bara ser möjlighet.
- Yitzhak? - Är det gjort, Jack?
- En dag till. - Få det gjort.
Tänk om det fanns ett sätt för din far att hjälpa dig, Danny.
Du visste ju inte var min pappa var.
Det vet jag inte.
När man är i knipa, vad behöver man mest?
Pengar, eller hur?
Visst.
Spela dina kort rätt, så kan du komma undan med 3 000 pund.
Det blir inte enkelt.
Okej. Vad är det?
Mannen som klev in i Rolls-Roycen i går heter Reggie Silver.
Han råkar vara skyldig din far en väldans massa pengar.
Utlandsaffärerna din far var involverad i var ett illegalt importjobb åt Reggie.
Din pappa, Yitzhak och jag skulle träffas och dela upp pengarna.
På grund av en rad oturliga händelser, som jag inte ska tråka ut dig med nu,
lockade din far till sig myndigheternas uppmärksamhet.
Därför skulle han bli gripen om han återvände till England.
Så han åkte inte för att göra anspråk på sin andel.
Reggie har kvar den.
Okej, så...
Så, Reggie är en elak jävel, men han är en familjeman.
Blodsband framför affärer, allt det där.
Om du dök upp, en kopia av Pete, och bad om hans andel,
skulle han nog känna sig hedersbunden att betala.
- Varför kan inte du fråga honom? - Det är väl inte min sak att fråga?
Och Reggie och jag står inte precis på god fot.
Men den enda som kan be om din fars pengar är du, Danny.
Var det därför vi gick förbi där i går kväll?
Det är mycket pengar. 6 000 pund.
Du sa 3 000 pund. Vad...
Det är min provision.
Inte den minen. Det är priset för att göra affärer.
Jag vill hjälpa dig.
Med 3 000 pund, Danny, kan du ligga lågt ett tag
eller leta efter din pappa.
Du skulle kunna börja i Paris.
Tretusen pund, Danny Boy, ger dig alternativ.
Och alternativ är vad du behöver just nu.
Jag fattar.
Reggie är en farlig person och det skulle kräva stake.
Jag förstår mycket väl.
- Jag skulle inte klandra dig om... - Jag gör det.
Så ska det låta.
Duktig pojke. Din pappa skulle vara stolt.
Inget mer trams med slokande axlar och offerattityd.
Män som Reggie reagerar inte väl på det. Tåga in rak i ryggen
och med tydlig jävla röst och kräv det som är ditt.
Ja?
Då så.
Visa dem vad du går för.
Seså. Stick nu.
Jag finns här.
Ursäkta.
Moppen finns under baren.
Ursäkta.
Jag är Danny Sullivan. Pete Sullivans son. Han var en vän till dig.
Aldrig hört talas om honom. Stick.
Han utförde ett jobb åt dig.
Han gömmer sig. Jag är här för att hämta hans andel.
Vilket jobb?
Vem har skickat dig?
Jack.
Jaha, Jack.
Lyssna på det här, killar. Tydligen har Jack skickat honom.
Fortsätt.
Vilken Jack?
Jag vet inte hans efternamn.
Jag ber dig bara ge mig vad du är skyldig min far.
- Rör mig inte! - Nej, nej, nej.
- Låt honom tala. - Det är en principsak.
Jag är den enda familj han har kvar,
och jag kan inte träffa honom mer på grund av dig.
På grund av det han gjorde åt dig.
Så ge mig bara pengarna,
så lämnar jag dig ifred.
Få ut honom härifrån.
Nej... Släpp mig. Hörni! Jag vet att du känner min pappa!
Sluta. Släpp mig!
Jag vet att du känner min pappa.
Stick.
Jack?
Hej, kan jag... Kan du koppla mig till Royal London Travel Agency, tack?
Doreen, hej. Det är Danny Sullivan. Är Jack där?
Ursäkta. Jag söker min vän Jack. Jag tror han är stammis här.
Ut härifrån.
- Men jag söker bara min... - Ut. Ut härifrån nu,
annars ringer jag polisen.
Hej, killen jag var med förut, som gav dig dricks, har du...
- Jag ger inte tillbaka den. - Jag ber fan inte om det.
- Jag bara... - Hördu, tala inte så till henne.
Förlåt, jag menade inte... Förlåt.
Ursäkta mig.
Du råkar inte ha numret till killen jag var med i går kväll?
Folk kommer hit för diskretion.
Okej, men jag kan betala dig. Jag har...
Dra åt helvete.
Du ljög för mig. Djävla...
Du har visst letat efter mig.
Vart fan tog du vägen?
Jag ville ge dig lite tid för självreflektion.
Sluta låtsas att du bryr dig om mig
när det här har handlat om pengarna hela tiden.
Din attityd gör mig besviken, Danny.
Så fort du såg att jag misslyckades övergav du mig.
Är det vad du tror? Att du misslyckades?
- Nej. - Men vart ska jag ta vägen?
- Jag har inga pengar. - Lugna dig.
- Jag vill inte lugna mig! - Hördu! Hör på nu.
Jag vet att livet inte har varit enkelt för dig. Det är olyckligt.
Men det förflutna är det förflutna. Gjort är gjort.
Nu måste du hitta ett sätt att sluta tycka synd om dig själv.
Andra pilen är självskapt, minns du?
Kom. Sätt dig.
Det här har varit en lektion i mod. En lektion du var i stort behov av.
Varför är du fortfarande här, Danny?
Vad menar du?
Varför åker du inte hem?
- För att de kommer att gripa mig. - Ja, och?
Vad är det värsta som kan hända?
Du var rädd att möta Reggie, eller hur? Du gjorde det ändå.
- Jag fick skiten bankad ur mig. - Du överlevde.
Stod där med skuldrorna bakåtdragna och begärde det som var ditt.
Det gav inte resultatet du ville ha.
Men det är ändå en seger. Du var rädd. Du gjorde det. Du tog konsekvenserna.
Fly inte mer.
Din pappa flydde.
Eller hur?
- Från dig, från din bror. - Vad fan bryr du dig om det?
Danny.
Var mannen din far aldrig var.
Se livet rakt i ögonen.
Jag vet att du kan.
Danny, gör dig av med ditt pass. Alla kopplingar till mig.
Och åk hem.
Och det var sista gången du såg Jack?
Och när du kom hem fanns inga spår efter Ariana?
Nej.
Och Yitzhak?
Nej.
Båda var borta när jag kom hem.
Varför tror du de skulle försvinna och bara lämna allt de ägde?
Jag vet inte.
PASS
Polisen! Alla i huset, kom ut med händerna uppsträckta!
- Han kommer ut på framsidan. - Kom ut!
Fortsätt framåt!
Händerna i luften nu!
- Fortsätt framåt! - Gå långsamt!
- Framåt. Långsamt. - Fortsätt framåt!
- Lägg dig ner! - Lägg dig ner!
Lägg dig!
Jag tänker fråga igen. Varför tror du de skulle göra så?
Bara försvinna och lämna kvar alla sina saker?
Tror du verkligen att jag dödade henne? Att jag dödade dem båda?
Varför skulle jag göra det? Jag älskade henne.
- Dåtid. - Älskar. Älskade.
Vad spelar det för jävla roll? Hon är borta, eller hur?
- Jag vet vad du tänker. - Varför berättar du inte för mig?
Du tror att jag dödade dem båda.
Att jag kom hem och dödade Yitzhak och Ariana...
...som hämnd för, jag vet inte, att de lurade mig.
Eller skickade mig till Jack.
Men jag gjorde inget av det.
Och varför skulle nån förresten göra det?
Investera åren. Flytta till mitt kvarter.
Vaka över mig. Låtsas försvara mig. Ta hand om mig.
För vad, 3 000 pund? Och en läxa om mod?
- Det går inte ihop. - Nej, det gör det inte.
Såvida det inte var för bara 3 000 pund.
Såvida inte mycket mer stod på spel.
Danny, vad hände med Adam?
Vi pratade om Adam.
Inte direkt. Det gjorde vi inte.
Han dog.
Hur dog han?
Jag är färdig.
Förlåt, jag blev lite försenad i morse.
Jag uppskattar inte att jag måste komma in så här.
Trevligt att se dig igen, Jack.
Är det?
Trots din ovilja att komma hit
är Danny uppenbarligen i stor knipa, och jag hoppas du kan hjälpa mig.
Jag fick honom att åka tillbaka, eller hur?
Sa att han måste ta konsekvenserna.
Det är dags att han får veta sanningen.
Det är en katastrofal idé.
Är det? Tänk om det är hans enda utväg?
OM DU ELLER NÅN DU KÄNNER BEHÖVER STÖD, GÅ TILL APPLE.COM/HERETOHELP
Undertexter: Kristina Donnellan