NA MOTIVY ROMÁNU 24 OSOBNOSTÍ BILLYHO MILLIGANA
PŘEPLNĚNÝ POKOJ
To je v pořádku, Danny.
Bude to proces.
Co kdybychom se vrátili dál do minulosti? Ano?
Můžeme si popovídat...
o tobě, když jsi byl malý.
O čem přesně?
No, řekneš mi o tom období, kdy jste byli šťastní?
Máš nějakou hezkou vzpomínku?
Čtrnáct, 15, 16, 17, 18, 19.
Vystrajkovali nás 19krát.
- A přesto jsme vyhráli. - Paráda.
Swoboda dal dva homeruny.
Ale vyhráli i Cubs.
S těma si nedělej hlavu. Říkám ti, Dane, že tohle je náš rok.
Všechno slyším. Je tak těžké pochopit, že se jde spát?
- Mají v Londýně náš kanál devítku? - To nevím.
Londýn je dost daleko.
Tak jim fandi, až tu nebudu. Potřebují to.
Cleon.
- Na pálku nastupuje Jones. - Cleon.
- Jenkins nadhazuje. - Cleon.
A promáchnul! Vystrajkoval ho.
Cože?
Mets prohráli, protože Danny Sullivan nefandil dost nahlas.
Budu fandit, jasný? Budu.
Táta pro mě přijede brzo ráno.
Kéž bys nikam nemusel.
To ti budu říkat já, až o Vánocích přijedeš.
To zvládneš. Dobrou noc, Danny.
Dobrou noc, Adame.
Byli jste dvojčata, že?
Podle mámy jsme byli nerozluční.
A byla to pravda.
Kdy to bylo?
Byli jsme s bráchou na základce.
Byl konec léta. Brzo měla zase začít škola.
A tehdy jste byli odloučení poprvé?
Jo.
Víte, Adam mě vždycky ochraňoval.
Pojďte.
ČOKOLÁDOVÉ SUŠENKY
Nazdar.
Ahoj, Bille.
Dáme si?
Jasně. Teda asi jo.
Zapomněl jsem si peníze. Ty nějaký máš?
Ty jo.
Dostal jsem dneska kapesné na celý týden.
Rozměníme si je.
Já ti to vrátím.
Neutrať víc než deset centů, jo?
Neboj. Říkám, že ti to vrátím.
Z které ruky?
A máš to.
Snažili jsme se dovolat tvojí mámě, ale nebere to.
Máme rozbitý záznamník. Prý nestojí za to ho opravovat.
Odpoledne pracuje v nemocnici.
A vzhledem k tomu, že tvůj táta...
ŘEDITEL GREER
Proto je tu pan Jones.
Pan Jones je výchovný poradce pro první stupeň.
To není ideální začátek roku.
Chování pana Cartera je nepřijatelné, ale to i tvůj záchvat vzteku.
Nic se nestalo.
Chceš k tomu něco říct, Danny?
Můžu jít domů?
Jistě. Jistěže můžeš. Můžeme se spolu jednou týdně scházet.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA ELM RIDGE KÁZEŇSKÉ OPATŘENÍ
Dej to mámě.
Nepráskej těma dveřma.
Promiň, mami.
Šťastný pátek.
Co první týden ve třetí třídě, ty můj velkej kluku?
Ušlo to.
- Všechno dobrý? - Jo.
Ukaž, jak se směješ.
Vyklízejí ten penzion.
Jo, broučku, zavírají ho.
Kdo tam bude bydlet?
To nevím. Možná duchové.
Tumáš sendvič.
- Nemůžeš zůstat doma? - Promiň, broučku.
Žijeme jen z mých výplat. Musím se oblíct do práce.
Nemůžeš tam nejít?
Víš, že pracovat musím.
Nejsem rád sám doma.
To zvládneš. Stýská se ti po Adamovi?
Není to fér.
Pošli za tátou mě.
Seznam čísel máš. Kdyby ses bál, zavoláš mi.
- Vezmi mě s sebou. - Víš, že nemůžu.
Výjimečně.
Prosím. Prosím tě.
Prosím, mami.
Tak dobře.
- Bože. Tak mi něco vyber. - Dobře.
Vyberu ti tyhle.
Ne. Ty jsou moc teplé.
Tyhle.
Líbí?
S tvou mámou jsem mluvila.
Cože? Vy jste mluvila s mojí mámou?
Je v pořádku? Jak se má?
Je. Jo, je v pořádku.
Prý se za tebou chce stavit.
- Fakt? - Fakt.
- Co to bylo? - Nic.
Já myslel, žes spadla do studny.
Směna ti začíná v... To ne. V žádným případě.
Ten kluk sem nesmí. Podle státního zákona.
- Maluj si. - Zavřou to tu.
- Ale Mario... - Nech to na mně.
Už jsme to řešili, Candy. Vážně.
Počítej do deseti a pak pusť tu svoji. Víš kterou, viď?
Jednadvacet, dvaadvacet, třiadvacet...
- Jen tentokrát. - Jako pokaždý.
...pětadvacet, šestadvacet...
- ...sedmadvacet, osmadvacet... - Mrzí mě, že je Pete
- fakt takovej kretén. - ...devětadvacet, deset.
Přijdou sem a uvidí u stolu sedět děcko.
To je dvojnásobnej přestupek.
Prosím tě, Candy.
Co? Už nesmí ani na jukebox? Máte holt stejnou nejoblíbenější písničku.
Ty seš fakt případ, víš to?
To říká ten pravej.
- Jak je, Dane? - Ahoj, Mario.
Dej mu kolu a burger nebo něco. Je hubenej jak lunt.
- Je to naposled. Slibuju. - Jasně.
Díky, ale... Koukej před sebe, holka.
Promiň.
Jak se vede?
Co si dáte?
Dva džbány Budweisera, prosím.
Nazdar, chlapče. Co to tam máš?
Omalovánky.
Dinosauři. Paráda.
Byls někdy v přírodovědným muzeu?
Jo. Ve čtvrtém patře jsou jenom dinosauři.
Jo. Mají tam tu velkou nástěnnou malbu s pterodaktyly. Ty to máš lepší.
Promiň. Sedíš mi na košili.
- Jo. - Pardon.
Nazdárek. Ahoj. Čau.
Odkud jste?
- Jenom si dáváme pivo. - Jo?
Jo.
Jo. Hele, nechceme žádný problémy.
Fakt?
Danny, pojď sem, prosím.
Poslouchej maminku.
Nikdo ti nedovolil s ním mluvit.
Měl jsem se nejdřív zeptat?
Negři jsou tvrdohlaví.
Jsi u mě. Dýchej, jo?
Občas si říkám, že mě ta krev poznamenala.
Jak to myslíš?
V judaismu i v Shakespearovi má krev, zejména prolitá násilím, kouzelnou moc.
Může zažehnat zlo, ale může ho i přivolávat.
To si myslíš? Že si za to, co se ti stalo, můžeš sám?
Všechno, co následovalo,
prostě nemohla být náhoda, ne?
Ahoj, broučku.
Jak to, že ještě nespíš?
Pořád myslím na tu rvačku.
To mě mrzí. Chceš spát u mě?
Ale jenom dneska, ano?
Pojď.
Táta odešel a my zůstali zranitelní.
Máma byla věčně zklamaná.
Myslela, že najde někoho, kdo všechno napraví.
Nebo nám zařídí vysněný život.
Náš zachránce.
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ PRO MLADISTVÉ
Zdravím.
Ahoj. Já jsem Marlin. Jako marlín, ta ryba.
Posaď se. Pojď.
Můžeš jít, Joe.
Vážně, já nekoušu, Christophere.
Pojď.
Kávu?
- Fakt? - Jo.
- Tak jo. - Fajn.
S mlíkem a cukrem?
Jenom s cukrem. Ať je silná a černá jako já.
Dobře.
Dělám tady hlavního vychovatele.
Mám na starost tvoje přijetí.
Hned na začátku ti řeknu, že mi můžeš věřit.
Vím, že ti to bude znít jako kravina, ale to nevadí.
Jestli se ti sem něco podařilo pronést, můžeš mi to teď beztrestně dát.
Když to najdou oni, až odtud vyjdeš, nemůžu ti nic zaručit.
Ne, nic nemám.
Dobře.
Vloupání.
Jo. Babička mě nechtěla pustit dovnitř,
když jsem u ní měl spát.
Jak mě mohli zatknout za vloupání do vlastního?
Pravda.
Pane jo. Tys měl včera narozeniny? Tos ten pasťák stihl na den přesně.
Poradil bych si i jinde.
Takže o co jde, Christophere.
Můžeš to zkusit a vydávat se za tvrďáka, ale je to tu drsný.
Navíc vypadáš mladší a jsi moc malej.
A tady...
si malí taky projdou zkouškama.
Takže budeš potřebovat přítele. A tím můžu být já.
Můžu na tebe dát pozor.
Ne, to zvládnu.
Jo. Jak chceš. Víš co, dodržuj pravidla.
Nenech se zatáhnout do průserů, kterým se dá vyhnout.
Postaráme se, aby sis odseděl těch šest měsíců
a snad se odtud dostal ve zdraví.
- Rozumíme si? - Rozumíme.
Řekni: „Rozumím, Marline.“
- Rozumím, Marline. - Fajn.
Hotovo, Joe.
Dám si žebírka. Moment.
To je dobrý.
Víš co, Joe? Mám ještě jeden dotaz. Vydrž. Promiň.
Tak co?
To mě naučil soused.
A jak jste říkal, že na mě dáte pozor...
Ne že bych to potřeboval.
- Ne, jasně. - Jo.
Hotovo, Joe.
Dobrý den.
Jel jsem kolem stokrát, a nikdy jsem se nestavil.
A proč dneska jo?
Asi jsem ten nápis bral jako znamení.
- Dáte si něco? - Jo, proč ne?
Dám si pivo. Millera, jestli máte točenýho.
- Máme. - Díky.
Dáte si se mnou?
Budu pít sám?
Ty ale nevíš, co z toho se stalo. Ve skutečnosti to nevíš.
Přesně ne. Ale je v tom rozdíl.
Jaký?
Něco víte proto, že jste to zažila.
Nebo jste o tom četla.
Ale něco víte proto, že vám to někdo tisíckrát vyprávěl.
Víte to tak dobře, jako byste to zažila sama.
Vyprávěla ti to máma?
Oba.
Celé dětství. Vyprávěli to mně i Adamovi.
A co bylo dál?
Povídali si celý večer až do konce máminy směny.
Nevím, o čem přesně.
Říkali to, co lidi říkávají, když se zamilují.
Máma asi doufala, že nás Marlin zachrání.
Že to on nás ochrání před bubáky.
Nejspíš si myslela, že je na to ten pravý.
Mysleli jsme si to asi oba.
Ale?
Ale pravdou je, že jsme neměli šanci.
Ti bubáci už tam byli.
Všechny je předjeď!
Snídani děláš pokaždý?
- Dobré ráno. - Ranní ptáče.
- Ahoj. - Ahoj.
Pojď se nasnídat.
- Nesedneš si? - Ne. Nechci přijít pozdě.
- Vrátí se Adam. - Hezký den, mladíku.
Hej, ještě oběd.
A nezapomeň si bundu!
Danny, počkej! Nezavírejte!
- Ahoj. - Jak bylo u táty?
- Dobře. - Máma si někoho pozvala.
Táta se na tebe vyptával.
Moc mu chybíš.
Zase pojede do Londýna.
Příště se mámy zeptá, jestli se může stavit.
Ona ho odmítne.
Jo, ale znáš tátu. Nevzdá to.
Nepřekvapilo by mě, kdyby tě prostě unesl.
- Kéž by. - Danny, prej tě zmlátila holka.
Ty ses udusil vlastním pérem.
Adam mi fakt chybí.
Jak říkám, vždycky mě ochraňoval.
Táta hodně cestuje.
Proto se moc nevídáme.
PAN JONES REFERÁTY
A jeho firma otvírá pobočku v Londýně.
Bude tam mít byt.
Proto mi dal tohle.
Až se u něj v práci v agentuře všechno ustálí,
tak ty místa spolu navštívíme.
Tak, jak to tady píšou. Od A do Z.
Děkujeme, Danny. To bylo moc dobré.
Šprte.
Tak dost.
Sarah. Díky.
Děkuju.
Dane, můžeš na chvilku?
Děkuju.
Díky moc.
Děkuju.
Pojď.
Posaď se.
Jsi hodný kluk, Danny.
Citlivý. To já poznám.
Není to tak?
Asi. Já nevím.
Určitě.
Podle mě všechno prožíváš. Hodně.
Táta tu není, viď, Dane? A máma je pořád v práci.
Má dva úvazky. Mně se zdá, že potřebuješ kamaráda.
S někým si popovídat. Být pro něj výjimečný.
Já tě vnímám, Dane.
Podle mě výjimečný jsi. Nemusíš se cítit tak osamělý.
Nechci ti ublížit, chlapče. Chci ti pomoct.
Jestli tě něco trápí, slib...
Co se to tady děje?
Povídali jsme si.
Posílá mě jeho máma.
Pojď, Dane.
Přišel k nám jako na zavolanou.
Vtipný, že?
Ani ne.
Asi ne, no.
Cože?
Měli by tu trávu posekat.
Umíš sekat trávu?
Ne? A chtěl bys?
Mám ti to vzít? Dobře.
Pojď.
Šup tam.
Bál jsem se, proč nejdeš.
Tak.
Tak jedem.
No jo.
Jsi v pohodě, Dane?
Jo?
Co jste to tam dělali?
Nic.
Sahal na tebe?
Mně to říct můžeš.
Takže... chtěl bych tvoji mámu požádat o ruku.
- Fakt? - Jo.
Myslím, že by chtěla.
Nemyslíš? Co?
Popravdě má problém vyjít s penězma.
Nezvládá ty dva úvazky.
Ale především...
si nejsem jistej, jestli by si tě mohla nechat, víš?
Já bych jí rád pomohl.
Ale... musíme spolu uzavřít pakt.
Chápeš, bude to naše tajemství.
Co ty na to?
- Jasně. - Jo?
Můžu teď skončit?
Je...
Je moc důležité, abys zkusil pokračovat.
Můžeme kdykoliv přestat.
Ale je důležité, abys to zkusil.
Něco podnikneme.
Bude se ti to líbit.
A bude to naše tajemství.
Pojď.
Nechoď.
Pojď sem.
Chci ti jenom něco ukázat. Pojď.
Pojď.
Nechceš mámu naštvat, ne?
Podívej se na mě.
No tak. To ne.
Buď hodnej kluk.
Pojď. Chci ti jenom něco ukázat.
Pojď.
Já chci vidět, co v té stodole je. Půjdu místo něj. Mámě to neřeknu.
Nech si ty kraviny!
To nic, Dane.
Dobře, tak pojď.
Za jak dlouho se s tvou mámou vzali?
Za pár měsíců. V zimě.
Pokračoval v tom?
Proč by přestával?
A tvoje máma?
Nedozvěděla se to.
Byl to vždycky Adam?
Pokaždé.
Byl můj zachránce.
A co se mu stalo?
Jak umřel?
Jak to souvisí s Arianou?
Myslel jsem, že se máme bavit o Arianě a Rockefellerově centru.
POTŘEBUJETE-LI VY NEBO VAŠI BLÍZCÍ POMOC, NAVŠTIVTE APPLE.COM/HERETOHELP
Překlad titulků: Kristina Himmerová