INSPIRERET AF BOGEN THE MINDS OF BILLY MILLIGAN
Det er okay, Danny.
Det her er en proces.
Jeg synes, vi skal gå længere tilbage. Okay?
Lad os tale om...
...dig, da du var lille.
Om hvad?
Tja, kan du fortælle mig om nogle rare ting?
Har du et lykkeligt minde?
"14, 15, 16, 17, 18, 19."
Vi havde 19 strike outs.
- Og vandt. - Fantastisk.
- Swoboda lavede to home runs. - Men Cubs vandt også.
Du skal ikke tænke på Cubs. Jeg siger dig, Dan. Det er vores år.
Jeg kan høre jer. Forstod I ikke, det var sengetid?
- Har de mon kanal 9 i London? - Det ved jeg ikke.
London er langt væk.
Hep på dem, mens jeg er væk. De får brug for det.
Cleon!
- Jones går hen til pladen. - Cleon!
- Jenkins kaster. - Cleon!
- Han rammer ikke! Strike out! - Hvad?
Mets taber, fordi Danny Sullivan ikke heppede højt nok.
Jeg skal nok heppe.
Far henter mig ret tidligt.
Gid du ikke skulle derover.
Jeg kan sige det samme til dig til jul.
- Det skal nok gå. Godnat, Danny. - Godnat, Adam.
I var tvillinger, ikke?
Mh. Min mor sagde, at vi var som ærtehalm.
Det var rigtig nok.
- Hvornår var det? - Vi gik i grundskolen, min bror og jeg.
Det var sidst på sommeren. Omkring skolestart.
Var det første gang, I var adskilt?
Ja.
Det var altid Adam, der bakkede mig op.
Ind med jer.
Hejsa.
- Hej, Bill. - Skal vi have noget?
Ja. Det kan vi vel godt.
Jeg har glemt mine penge. Har du nogen på dig?
Wow.
Jeg har fået lommepenge til hele ugen.
- Vi kan veksle dem. - Du får dem tilbage.
- Vi bruger bare ti cent, okay? - Bare rolig, du får dem tilbage.
Hvilken vil du have?
Her er de.
Vi ringede til din mor, men hun svarer ikke.
Telefonsvareren er i stykker. Hun gider ikke få den lavet.
Hun har vagt på sygehuset.
Og din far er jo...
Så mr. Jones er her.
Mr. Jones er studievejleder i de små klasser.
Det er jo ikke den ideelle start.
Bill Carters handling var uacceptabel, men det var dit udbrud også.
Det er okay.
Vil du sige noget?
Må jeg gå hjem?
Selvfølgelig. Du og jeg kan mødes en gang om ugen.
Til din mor.
Du skal ikke smække døren.
Undskyld, mor.
Glædelig fredag.
Hvordan gik min store drengs første uge i 3. klasse?
Fint.
- Er alt okay? - Ja.
Må jeg se et smil?
- De flytter ud af pensionatet. - Ja, det lukker.
Hvem skal så bo der?
Det ved jeg ikke. Spøgelser måske.
Her er din sandwich.
- Kan du ikke blive hjemme? - Desværre, skat.
Vi har kun min løn at leve for.
Jeg skal klædes om.
Bare i aften?
- Du ved, jeg skal arbejde. - Jeg vil ikke være alene.
Det skal nok gå. Savner du Adam?
Det er ikke fair. Send mig over til far.
Du har listen med numre. Ring, hvis du bliver bange.
- Jeg vil med. - Det kan du ikke.
Bare i aften. Må jeg ikke nok?
Sig nu ja.
Må jeg ikke nok?
Så lad gå.
- Gudfader. Du vælger. - Godt.
Jeg vælger den her.
Nej. For sexet.
Den her.
Kan du lide den?
Jeg talte med din mor.
Hvad? Har du talt med min mor?
- Hvordan har hun det? - Hun er okay.
Hun vil gerne besøge dig.
- Virkelig? - Ja.
- Hvad var det? - Ikke noget.
Jeg troede, du var faldet i en brønd.
Din vagt begynder klokken... Nej. Glem det.
Ingen børn herinde. Det siger loven.
- Farver. - De lukker os.
- Men Mario sagde... - Ja.
Vi har talt om det, Candy.
Tæl til ti, og sæt din sang på. Du ved godt hvilken.
En kasse øl, to kasser øl, tre kasser...
- Det er bare én gang. - Det er det hver gang.
...fire kasser øl, fem kasser øl...
Det gør mig ondt, at Pete viste sig at være det dumme svin, han altid var.
Hvis de ser et barn sidde og spise ved baren, er det dobbelt ulovligt.
- Hold nu op, Candy. - Hvad? Må han nu ikke spille på jukeboxen?
Bare fordi I har samme yndlingssang.
- Du er sgu en værre en. - Ja, det må du jo vide.
- Hvad så, Dan? - Hej, Mario.
Giv ham en cola og en burger. Knægten er jo tynd som et siv.
- Sidste gang. Det lover jeg. - Ja ja.
- Tak, men det... Hov, pas på. - Undskyld.
Hej med jer. Hvad skulle det være?
To Budweiser, tak.
Hej, lille ven. Hvad har du der?
En malebog.
Dinosaurer. Sejt.
Går du tit på Naturhistorisk Museum?
Ja. Fjerde sal, alle dinosaurerne.
Ja, de har det der vægmaleri med flyveøglerne. Dine er flottere.
- Undskyld, du sidder på min skjorte. - Undskyld.
Hej med jer.
Hvor er I fra?
- Vi drikker bare en øl. - Nå, gør I det?
- Vi vil altså ikke have noget ballade. - Nå, ikke?
- Danny, kom herover. - Lyt til din mor.
Hov hov! Du har ikke fået lov til at tale til ham.
Skal jeg da bede om lov?
I er fandeme tykpandede.
Jeg har dig. Træk vejret.
Jeg tror, blodet den aften mærkede mig.
- Hvad mener du? - Fra jødedommen til Shakespeare
har blod udgydt ved vold haft magiske kræfter.
Det kan beskytte mod ondskab eller endda hidkalde den.
Tror du det? At det, der skete, er din skyld?
Alt det, der kom bagefter, kan umuligt være tilfældigt, kan det?
Hej, skat.
Hvorfor sover du ikke?
- Jeg tænker på slagsmålet. - Vil du sove inde i min seng?
Men kun i nat, okay?
Kom.
Uden far var vi sårbare.
Min mor var konstant skuffet.
Hun ville have en, der kunne ordne ting eller gøre livet, som hun havde forventet.
Vi manglede en frelser.
UNGDOMSFÆNGSEL
Hej.
Hej, jeg hedder Marlin. Du ved, ligesom sværdfisken.
Sæt dig ned. Tak for det, Joe.
Seriøst, jeg bider ikke... Christopher.
Kom.
Kaffe?
- Seriøst? - Ja.
- Ja tak. - Okay.
- Mælk og sukker? - Kun sukker. Stærk og sort ligesom mig.
Javel.
Jeg er seniorvejleder her, og jeg står for din indsættelse.
Først vil jeg sige, at du kan stole på mig.
Det synes du nok er noget fis, og det er helt i orden.
Alt, hvad du har skjult for dem, kan du give mig nu uden konsekvenser.
Finder de det, efter du forlader lokalet, kan jeg ikke love noget.
- Jeg har ingenting. - Okay.
Indbrud.
Ja, min bedstemor låste mig ude. Jeg skulle ellers bo hos hende.
Er jeg anholdt for at bryde ind i mit eget hus?
God pointe.
Wow. Havde du fødselsdag i går? Akkurat gammel nok til at være her.
Jeg skal ikke være her.
Nu skal du høre, Christopher Forbes.
Du kan godt prøve at lyde hård, men det her er et barsk sted.
Du ser meget yngre ud, end du er, og du er for lille.
Og herinde... er det lige så slemt som at være for stor.
Du får brug for en ven. Jeg kan være den ven.
Jeg kan passe på dig.
Nej tak.
Ja ja, hvis du siger det. Følg reglerne.
Lad dig ikke... rode ind i ting, du kan undgå.
Vi to skal nok få dig igennem det halve år og forhåbentlig få dig helskindet ud igen.
- Er du med? - Jeg er med.
Sig: "Jeg er med, Marlin."
- Jeg er med, Marlin. - Okay.
Vi er færdige, Joe.
Jeg skal have ribs. Øjeblik.
Bare glem det.
Undskyld, Joe. Der er lige én ting til, jeg skal spørge ham om. Vent lidt.
Hvad så?
Det lærte jeg af en i gaden.
Og det der, du sagde med at passe på mig...
- Ikke at jeg behøver det eller noget... - Nej nej.
Vi er klar, Joe.
Goddag.
Jeg er kørt forbi hundrede gange, men er aldrig gået herind.
Hvorfor i dag?
Jeg besluttede at tage jeres skilt som et tegn.
- Skal du have noget? - Ja da.
Øh... Jeg tager en øl. Miller, hvis du har den på fad.
- Det har vi. - Tak.
Vil du have en med?
Skal jeg drikke alene?
Du ved jo ikke, om det virkelig skete.
Nej, ikke helt, men der er en forskel.
Hvordan?
Nogle ting ved man, fordi man har oplevet dem. Andre læser man om.
Og nogle ting ved man, fordi man har hørt historien tusind gange.
Det er, som om man selv har oplevet det.
- Fortalte din mor dig det? - Dem begge to.
Hele tiden, mens vi var børn. De fortalte mig og Adam det.
Hvad skete der så?
De snakkede hele aftenen, indtil min mor havde fri.
Jeg ved ikke om hvad, men det, folk siger, når de forelsker sig.
Min mor håbede vel, Marlin ville redde os.
At han kunne holde uhyrerne væk.
Hun troede nok, Marlin var den rette.
Det troede vi begge to.
Men?
I virkeligheden havde vi ikke en chance.
Uhyrerne var der allerede.
Hvor er du god!
Laver du morgenmad hver dag?
- Godmorgen. - Du er tidligt oppe.
- Hej. - Hej.
Så er der morgenmad.
- Vil du sidde ned? - Nej, jeg kommer for sent.
- Adam kommer tilbage. - Hav en god dag.
Hov, din madpakke.
Og glem ikke jakken.
Danny, vent! Hold døren.
- Hej. - Hvordan gik det hos far?
- Okay. - Mor havde en fyr med hjemme.
Far spurgte tit til dig. Han savner dig virkelig.
Han skal til London igen. Bagefter spørger han mor, om han må komme forbi.
Så siger hun nej.
Ja, men du kender far. Han spørger bare igen.
Det skulle ikke undre mig, hvis han bare bortførte dig.
- Gid han gjorde. - Danny, fik du tæsk af en pige?
Blev du kvalt i din egen pik?
Jeg savner ham.
Som jeg sagde, forsvarede Adam mig altid.
Min far rejser meget.
Så vi ser ham ikke så meget.
Og han er... Hans firma åbner et kontor i London.
Han får en lejlighed derovre.
Derfor har han givet mig den her.
Så når fars arbejde...
Vi skal besøge alle stederne i bogen.
Som der står på forsiden, fra A til Z.
Tak, Danny. Det var rigtig fint.
Kæledægge.
Så er det godt.
Tak, Sarah. Tak. Tak.
Tak. Tak.
Tak.
Dan, vent lige et øjeblik. Tak.
Tusind tak. Tak.
Kom her.
Slå dig ned.
Du er en sød dreng.
Følsom. Det kan jeg mærke.
Er du ikke?
Det er jeg vel. Det ved jeg ikke.
Det tror jeg.
Jeg tror, du har dybe følelser. Meget dybe.
Din far er her ikke, vel, Danny? Og din mor arbejder meget.
To job. Det lyder, som om du trænger til en ven.
En, du kan tale med. En, der synes, du er speciel.
Jeg ser dig, Dan.
Jeg synes, du er speciel. Du behøver ikke føle dig så alene.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd. Jeg vil hjælpe dig.
Hvis noget går dig på...
Hvad foregår der?
Vi snakker bare.
Hans mor bad mig hente ham. Kom, Dan.
Han virkede som sendt fra himlen. Sjovt, ikke?
Egentlig ikke, nej.
Nej, du har ret.
Hvad sagde du?
De trænger til at få slået græs.
- Slår du græs? - Nej, vil du gerne det?
Skal jeg bære den?
Kom.
Ind med dig.
Jeg blev bekymret.
Okay.
Okay, så kører vi.
Er du okay, Dan?
Ja?
Hvad lavede I derinde?
Ikke noget.
Rørte han dig?
Bare sig det.
Nå, men... jeg overvejer at fri til din mor.
- Virkelig? - Ja. Jeg tror, hun bliver glad.
Tror du ikke?
Hun har svært ved at få pengene til at slå til.
Hun har problemer med begge sine job.
Sandheden er...
...at jeg ikke ved, om hun vil kunne beholde dig.
Jeg vil gerne hjælpe hende.
Men... vi er nødt til at indgå en pagt.
Du ved, en hemmelighed.
Tror du, vi kan det?
- Selvfølgelig. - Ja?
Må jeg stoppe nu?
Det er...
Det er meget vigtigt, at du prøver at fortsætte.
Vi kan stoppe, når du vil.
Men det er vigtigt, at du prøver.
Nu skal vi noget.
Du vil kunne lide det.
Det bliver vores hemmelighed.
Kom.
Kom nu.
Lad være.
Kom herover.
Jeg skal bare vise dig noget. Kom nu.
Kom nu.
Du vil ikke gøre din mor vred, vel?
Kig på mig.
Så, hold op med det.
Vær en god dreng. Kom, jeg vil bare vise dig noget.
Kom nu.
Jeg vil se, hvad der er i laden. Tag mig. Jeg siger det ikke til mor.
Ikke alt det pjat!
- Det er okay, Dan. - Okay, kom så.
Hvor længe efter giftede de sig?
- Et par måneder. Den vinter. - Og han blev ved?
Hvorfor stoppe?
Og din mor?
Hun vidste det ikke.
- Og det var altid Adam? - Hver gang.
Han frelste mig.
Hvad skete der med ham?
Hvordan døde han?
Hvad har det med Ariana at gøre?
Jeg troede, vi skulle tale om Ariana og Rockefeller Center.
HVIS DU ELLER EN, DU KENDER, HAR BRUG FOR HJÆLP, SÅ GÅ IND PÅ APPLE.COM/HERETOHELP
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve