DANIEL KEYESI RAAMATUST INSPIREERITUD
Pole viga, Danny.
See saab olema protsess.
Lähme õige ajas kaugemale tagasi. Olgu?
Räägime õige...
sinu poisipõlvest.
Mis sellest?
Noh, kas räägiksid mulle headest aegadest?
Mõnest rõõmsast mälestusest?
„Neliteist, 15, 16, 17, 18, 19.“
Meie lööjad said 19 out'i.
- Ja ikka võitsime. - Vapustav.
Swoboda lõi kaks kodujooksu.
Aga Cubs võitis ka.
Ära Cubsi pärast põe. Ma ütlen, Dan, et käes on meie aasta.
Ma kuulen juttu. Mis „uneaja“ juures segaseks jäi?
- Kas Londonis üheksandat kanalit on? - Ma ei tea.
London on üsna kaugel.
Erguta neid mu äraoleku ajal. Nad vajavad seda.
Cleon.
- Jones astub plaadile. - Cleon.
- Jenkins viskab. - Cleon.
Virutab mööda! Ta on väljas!
Mida?
Mets kaotas, sest Danny Sullivan ei ergutanud piisavalt valjult.
Küll ma ergutan. Olgu?
Isa tuleb mulle üsna vara järele.
Soovin, et sa ei peaks minema.
Jõulude ajal ütlen sulle sama.
Küll sa tuled toime. Head ööd, Danny.
Head ööd, Adam.
Kaksikud olite, eks?
Ema sõnul olime puusapidi koos.
Ja olimegi.
Millal?
Käisime vennaga algkoolis.
Oli suve lõpp. Tuli juba kooli naasta.
Ja siis olite esimest korda lahus?
Jah.
Adam oli see, kes mind alati kaitses.
Tulge sisse.
ŠOKOLAADITÜKKIDEGA KÜPSISED
Hei, mees.
Hei, Bill.
Kas ostame neid?
Jah. Ju vist.
Ma unustasin raha maha. Kas sul on?
Vau.
Ma sain täna kogu nädala taskuraha. Võime lahti vahetada.
Küll maksan tagasi.
Kasuta vaid kümme senti, eks?
Ära muretse. Ütlesin ju, et maksan tagasi.
Vali käsi, Danny.
Kätte makstud.
Üritasime su ema kätte saada, aga ta ei võta toru.
Automaatvastaja on rikkis. Ema sõnul pole mõtet korda teha.
Ta töötab pärastlõunati haiglas.
Ja kuna su isa, noh...
DIREKTOR GREER
Selleks tuligi hr Jones.
Ta on meie algkooli õpilaste nõustaja.
No see pole ideaalne algus.
Hr Carteri tegu polnud vastuvõetav, aga sedasi tujutsemine pole ka.
Pole viga.
Kas tahad midagi öelda, Danny?
Kas tohin koju minna?
Muidugi. Võime sinuga kord nädalas kohtuda.
ELM RIDGE'I KOOLI ÕPILASE KORRALEKUTSUMISE TEAVITUS
Anna see emale.
Ära prõmmi võrkuksega.
Vabandust, ema.
Head reedet! Kuidas mu suure poisi esimene nädal kolmandas klassis läks?
Polnud viga.
- Kõik kombes? - Jah, ema.
Näita oma naeratust.
Kodumajutusest kolitakse välja.
Jah, kullake. Paik suletakse.
Kes seal elama hakkab?
Ei tea. Kummitused ehk.
Tegin sulle võileiva.
- Kas sa ei saaks koju jääda? - Kahjuks mitte.
Meie söögilaud sõltub mu palgatšekkidest.
Pean töö jaoks riietuma.
Äkki täna sa ei läheks?
- Sa tead, et pean tööl käima. - Mulle ei meeldi siin üksi olla.
Küll sa tuled toime. Kas igatsed Adamit?
See pole õiglane. Saada mind isa juurde.
Sul on numbrite nimekiri. Helista, kui hirm tekib.
- Võta mind kaasa. - Sa tead, et ei saa.
Seekord vaid.
Palun. Ma anun sind.
Palun, ema.
Olgu.
- Issand. Vali ise. - Hästi.
Ja minu valik on see.
Ei. Liiga palav.
See.
Kas see meeldib sulle?
Rääkisin su emaga.
Mida? Sa rääkisid mu emaga?
- On ta kombes? Kuidas tal läheb. - Jah, ta on kombes.
Ta tahtvat sind vaatama tulla.
- Päriselt? - Päriselt.
- Mis see oli? - Eimiski.
Arvasin, et kaevu kukkusid.
Su vahetus algab... Oi ei. Mitte mingil juhul.
Laps ei või siia tulla. Osariigi seadus ei luba.
- Värvi. - Paik suletaks.
- Aga Mario ütles... - Ajan korda.
Rääkisime sellest, Candy.
Loe kümneni, siis lase oma laulu. Tead ju, millist.
Üks Mississippi, kaks Mississippit, kolm Mississippit...
- Hei. See on ainus kord. - Iga kord on „ainus“.
...viis Mississippit, kuus Mississippit, seitse...
Mul on kahju, et Pete osutus ikka samaks persevestiks.
...Mississippit, üheksa Mississippit, kümme.
Nad näevad last baaris söömas ja...
Topelt rikkumine, kui ta baarileti ees istub.
Ole nüüd, Candy.
Peaksin keelama lapsel jukeboksi kasutada?
Pole minu süü, et teil on ühine lemmiklaul.
- Sa oled paras tegelinski. Tead seda? - Pada sõimab katelt.
- Kuidas läheb, Dan? - Tere, Mario.
Too talle koola ja burger või midagi. Poiss on nagu piitsavars.
- See on viimane kord. Ausõna. - Jajah.
Aitäh, aga see oli... Vaata ette, tüdruk!
Vabandust.
Kuidas käsi käib?
Mida teile pakkuda?
Palun paar kannutäit Budi, proua.
Hei, väikemees. Mis sul siin on?
Värvimisraamat.
Dinosaurused. Lahe.
Kas sa oled eal Loodusmuuseumis käinud?
Jah. Neljas korrus on dinosauruste päralt.
Jaa. Seal on see suur seinamaaling pterodaktülostega. Sinu pilt on parem.
Vabandust, sa istud mu särgil.
- Jah. - Vabandust.
Terekest. Hei. Tere.
Kust te pärit olete?
- Me lihtsalt joome õlut. - Või nii?
Jah.
Kuule, mees, me ei taha tüli. Olgu?
Või nii?
Danny, palun tule siia.
Kuula oma mammat, poja.
- Keegi ei lubanud sul temaga rääkida. - Keegi ei öelnud, et luba vajan.
Teil neegritel on kõva pea.
Ma hoian sind. Lihtsalt hinga. Olgu?
Vahel tundub, et tol õhtul veri märgistas mind.
Mis mõttes?
Iidsest judaismist Shakespeare'ini välja on verel,
eriti vägivaldselt valatud verel, võluvõimed.
See võib kurjust eemale peletada või seda lausa kohale kutsuda.
Kas seda arvadki? Et sinuga juhtunu on su enda süü?
No kõik, mis pärast seda juhtus,
ei saanud ju kokkusattumus olla või mis?
Hei, kullake.
- Miks sa ei maga? - Ma aina mõtlen kakluse peale.
Mul on kahju. Kas tahad minu voodis magada?
Aga täna vaid. Olgu?
Tule siia.
Isa lahkudes jäime haavatavaks.
Mu ema oli pidevalt pettunud.
Tundus alati, et ta tahab kedagi, kes asju korda teeks
või aitaks elul ema ootustele vastata.
Vajasime päästjat.
OSTERVILLE'I NOORTEVANGLA
Tere.
Hei. Mina olen Marlin. Nagu see kala.
Istu aga.
Kõik kombes, Joe.
Päriselt ka, ma ei hammusta, Christopher.
Lase käia.
Kohvi?
- Päriselt? - Jah.
- Hästi. - Olgu.
Piima ja suhkruga?
Ei, ainult suhkruga. Kange ja must nagu mina.
Olgu.
Mina olen siin vanemnõustaja ja tegelen su vormistamisega.
Esimese asjana ütlen sulle, et sa saad mind usaldada.
Sa küll ei usu seda ja pole viga.
Kui suutsid varjata midagi, mida ei loovutanud,
siis võid selle nüüd mulle anda, ilma karistuseta.
Kui see leitakse sinult hiljem, ei saa ma ehk enam sind aidata.
Ei, mees, mul pole midagi.
Olgu.
Sissemurdmine.
Jaa. Vanaema ei lasknud mind sisse,
kuigi pidin tema pool peatuma.
Kuidas vahistati mind oma koju sisse murdmise eest?
Tõepoolest.
Vau. Sul oli eile sünnipäev? Napilt pääsesid noortevanglasse.
Ma ei vaja noortevanglat.
Seis on järgmine, Christopher Forbes.
Sa võid üritada endast karmi mulje jätta, aga siin on raske elu.
Ja sa näed välja tegelikust palju noorem ning oled liiga väike.
Ja siin pannakse liiga väiksed ja liiga suured proovile.
Seega vajad sa sõpra. Mina võin see sõber olla.
Ma saan su eest hoolitseda.
Ei, mees. Pole vaja.
Jajah. Eks ise tead, poiss. Pea reeglitest kinni.
Ära lase end kaasata asjadesse, mida vältida saad.
Ja me sinuga tagame selle, et istud oma kuus kuud ära
ning pääsed siit, loodetavasti ühes tükis.
- Selge? - Selge.
Ütle: „Selge, Marlin.“
- Selge, Marlin. - Olgu.
Valmis, Joe!
Mul on ribid. Oota üks hetk.
Ära muretse.
Joe, andesta, pean temalt veel midagi küsima.
Oota üks hetk. Vabandust.
Mis on?
Üks mu kandi kutt õpetas seda.
Ning see, mida sa ütlesid hoolitsemise kohta...
Mitte et ma seda vajan või midagi.
- Ei. Jajah. - Jah.
Valmis, Joe!
Kuidas käsi käib?
Olen sellest paigast sada korda möödunud, aga sisse pole tulnud.
Miks täna tulid siis?
Ju ma otsustasin teie märki märguandena võtta.
- Tellid midagi? - Miks ka mitte.
Ma võtan õlle. Milleri, kui vaadis on.
- On küll. - Tänan.
Kas liituksid minuga?
Kas ma joon üksi?
Aga sa ei tea päriselt, kas seda kõike juhtus.
Ei, otseselt mitte, aga teadmisi on erinevaid.
Mis mõttes?
No mõnda asja tead, sest kogesid seda. Mõnda, sest lugesid sellest.
Aga mõnda asja tead, sest sulle räägiti selle lugu tuhat korda.
Tead asja sama hästi, nagu oleksid seda ise kogenud.
Su ema rääkis sulle?
Mõlemad rääkisid.
Kogu meie lapsepõlve. Nad rääkisid mulle ja Adamile.
Mis siis edasi sai?
Nad vestlesid terve õhtu, kuni mu ema vahetus sai läbi.
Nende täpset juttu ma ei tea. Eks see oli ikka selline nagu armunutel.
Ju mu ema lootis, et Marlin päästab meid.
Et ta võib olla keegi, kes koletisi eemal hoiab.
Ja ju ema arvas, et Marlin on selleks õige mees.
Ju arvasime mõlemad nii.
Aga?
Aga ausalt öeldes polnud meil lootustki.
Koletised olid juba kohal.
Poisu, anna minna!
Iga hommik teed süüa?
- Hommikust, härra! - Vaat kes vara ärkas!
- Tere. - Hei.
Tule, sööme hommikust.
- Istuda tahad? - Ei. Ma ei taha hiljaks jääda.
- Adam naaseb täna. - Head päeva, noormees!
Hei, su lõunasöögikarp!
Ja ära oma jopet unusta.
Danny! Oodake! Hoidke ust lahti!
- Hei. - Kuidas isa pool oli?
- Polnud viga. - Emal käis mees külas.
Isa küsis su kohta tihti. Ta igatseb sind väga.
Ta läheb taas Londonisse. Naastes küsib emalt, kas võib külla tulla.
Ema ei luba nagunii.
Jah, aga tead ju isa. Ta küsib aina uuesti.
Poleks üllatav, kui ta tuleb kohale ja röövib su.
- Oleks see vaid nii. - Danny, sa olevat tibilt peksa saanud.
Sa olevat endal suhu võtnud.
Ma igatsen teda väga.
Nagu ma ütlesin, Adam alati kaitses mind.
Mu isa reisib palju,
seega näeme teda harva.
HR JONES NÄITA JA RÄÄGI
Ning tema firma avab harukontori Londonis.
Ta saab seal nüüd korteri.
Seetõttu andis ta mulle selle.
Kui mu isal reisibüroo tööga rahulikumaks läheb,
külastame kõiki selle raamatu paiku.
Nagu kaanel on kirjas: A-st Z-ni.
Tänan, Danny. See oli väga hea.
Õpetaja lemmik.
Aitab küll!
Sarah. Tänan.
Tänan.
Dan, kas jääksid hetkeks siia?
Tänan.
Tänan väga.
Tänan.
Tule.
Võta vabalt.
Sa oled kena poiss.
Tundlik. Ma näen seda.
Kas nõustud sellega?
Ju vist. Ma ei tea.
Minu arust oled.
Minu arust tunned sa asju sügavalt. Väga sügavalt.
Su isa on ära, Dan? Ja su ema töötab palju.
Kahes kohas. Mulle tundub, et sa vajad sõpra.
Kedagi, kellega rääkida, kelle arust oled eriline.
Ma näen sind, Dan.
Minu arust oled sa eriline. Sul pole vaja end nii üksikuna tunda.
Ma ei taha sulle haiget teha, poja. Tahan sind aidata.
Kui sind häirib miski, siis luba...
Mis siin täpselt toimub?
Lihtsalt vestleme.
Poisi ema palus mul talle järele tulla. Läki, Dan.
Ta tundus olevat täpselt see, mida vajasime.
Naljakas, eks?
Mitte päriselt.
Ju vist mitte.
Mida sa ütlesid?
Neil on vaja muru niita, eks?
Kas sa muru niidad?
Ei? Kas tahaksid?
Kas kannan seda ise? Olgu.
Tule.
Roni sisse.
Muretsesin, kui sa ei tulnud.
Olgu...
Olgu, no nii.
Hea küll.
Oled kombes, Dan?
Jah?
Mida te seal tegite?
Ei midagi.
Kas ta katsus sind?
Võid mulle öelda.
Niisiis... Ma mõtlen ema kätt paluda.
- Tõesti? - Jah.
Talle meeldiks see.
On ju nii? Eks?
Ausalt öeldes on tal raske ots otsaga kokku tulla.
Mis sest, et kahes kohas töötab.
Täitsa ausalt öeldes
pole ma isegi kindel, kuidas ta sind endale jätta saaks.
Ma olen nõus teda aitama.
Aga... peame sõlmima pakti.
Nagu salajase kokkuleppe.
Kas saaksime seda teha?
- Olgu. - Jah?
Kas võin nüüd lõpetada?
On...
On väga tähtis, et üritaksid jätkata.
Ja võime küll iga hetk lõpetada.
Aga tähtis on, et üritaksid.
Me teeme midagi.
Ja küll see meeldib sulle.
Ja see jääb meie saladuseks.
Tule.
Tule aga.
Ära mine.
Tule siia!
Tahan vaid sulle midagi näidata. Tule!
Tule!
Sa ei taha ju oma ema kurvastada?
Vaata mulle otsa.
Hei, ära nii tee.
Ole tubli poiss.
Tule nüüd. Ma tahan vaid sulle midagi näidata.
Tule!
Ma tahan näha, mis küünis on. Vii hoopis mind. Ma ei ütle emale.
Jäta see jura!
Pole viga, Dan.
Olgu, tule.
Kui kähku ta pärast seda teie emaga abiellus?
- Paar kuud hiljem. Tol talvel. - Ja teine asi jätkus?
Milleks lõpetada?
Ja teie ema?
Ta ei teadnud eal.
- Ja see oli alati Adam? - Iga kord.
Ta oli mu päästja.
Mis temaga siis juhtus?
Kuidas ta suri?
Mis on sel kõigel Arianaga pistmist?
Ma arvasin, et räägime siin Arianast ja Rockefeller Centerist.
KUI TEIL VÕI MÕNEL TEIE TUTTAVAL ON TUGE VAJA,
MINGE AADRESSILE APPLE.COM/HERETOHELP
Tõlkinud Silver Pärnpuu