IEDVESMOJOTIES NO GRĀMATAS THE MINDS OF BILLY MILLIGAN
AUTORS - DANIELS KĪZS
Viss kārtībā, Denij.
Šis būs pailgs process.
Varbūt pakāpsimies tālāk atpakaļ. Labi?
Varbūt parunāsim par...
tevi, kad biji mazs zēns.
Par ko no tā?
Nu, vai vari pastāstīt par labajiem laikiem?
Vai tev ir kādas laimīgas atmiņas?
14, 15, 16, 17, 18, 19.
Mēs izstraikojām 19 reizes.
- Un uzvarējām. - Satriecoši.
- Svoboda dabūja divus mājupskrējienus. - Bet Cubs arī uzvarēja.
Beidz uztraukties par Cubs! Es tev saku, Den, - šis ir mūsu gads.
Es jūs dzirdu. Kurš vārds no "tagad jāguļ" nebija skaidrs?
Domā - Londonā ir devītais kanāls?
Nezinu.
Londona ir diezgan tālu.
Uzmundrini viņus, kamēr būšu prom. Viņiem to vajag.
Klion!
- Džonss nāk atsist. - Klion!
- Dženkinss met. - Klion!
Atvēziens, un garām! Izstraikots.
Ko?
Mets zaudē, jo Denijs Salivans neuzmundrināja pietiekami skaļi.
Es uzmundrināšu, ja? Uzmundrināšu.
Tētis pēc manis atbrauks diezgan agri.
Kaut tev nebūtu jābrauc!
Nākamajos Ziemassvētkos es to pašu teikšu tev.
Tev viss būs labi. Arlabunakti, Denij!
Arlabunakti, Ādam!
Jūs bijāt dvīņi, ja?
Mamma mēdza teikt, ka esam kā saauguši.
Un tā bija taisnība.
Kad tas bija?
Mēs ar brāli gājām pamatskolā.
Bija vasaras beigas. Ziniet, kad atsākas skola.
Un tā bija pirmā reize, kad abi bijāt šķirti?
Jā.
Lieta tāda, ka Ādams mani vienmēr atbalstīja.
Ejiet iekšā!
ŠOKOLĀDES CEPUMI
Sveiks, vecīt!
Sveiks, Bill!
Paņemsim kādu?
Protams. Tas ir, droši vien.
Esmu aizmirsis naudu. Vai tev ir?
Oho!
Šodien dabūju kabatasnaudu visai nedēļai.
Varam palūgt, lai izmaina.
Es tev atmaksāšu.
Izmanto tikai desmit centus, labi?
Neuztraucies! Kā jau teicu, es tev atmaksāšu.
Kuru roku gribi, Denij?
Atmaksa.
Mēģinājām sazināties ar tavu māti, bet viņa neatbild.
Autoatbildētājs ir salūzis. Viņa saka - nav vērts labot.
Pēcpusdienās viņa strādā slimnīcā.
Un, tā kā tavs tētis, nu...
DIREKTORS GRĪRS
Tāpēc te ir Džonsa kungs.
Džonsa kungs ir mūsu pamatskolas karjeras konsultants.
Šis nav labākais veids, kā sākt skolu.
Protams, Kārtera kunga rīcība bija nepieņemama,
bet tāda ir arī šāda dusmu lēkme.
Viss kārtībā.
Vai tu kaut ko gribi teikt, Denij?
Vai drīkstu iet mājās?
Protams. Protams, drīksti. Mēs ar tevi varam tikties reizi nedēļā.
ELMRIDŽAS SKOLA SKOLĒNA DISCIPLINĀRSODA LAPA
Iedod to savai mātei!
Nedauzi durvis!
Piedod, mamm!
Apsveicu ar piektdienu!
Kā manam lielajam puikam pagāja pirmā nedēļa trešajā klasē?
Labi.
- Viss kārtībā? - Jā, mamm.
Gribu redzēt smaidu.
No viesnīcas visu vāc laukā.
Jā, mīļais, to slēdz ciet.
Kas tur tagad dzīvos?
Nezinu. Varbūt spoki.
Uzsmērēju tev maizīti.
- Vai nevari palikt mājās? - Atvaino, mīļais!
Ēdiens galdā ir atkarīgs tikai no manas algas.
Man jāsaģērbjas uz darbu.
Vai šovakar nevari neiet?
Tu zini - man jāstrādā, mazais.
Man nepatīk palikt te vienam.
Viss tev būs labi. Ilgojies pēc Ādama?
Tas nav godīgi.
Aizsūti pie tēta mani!
Tev ir numuru saraksts. Piezvani man, ja sabīsties.
Ļauj man iet tev līdzi!
Tu zini, ka nedrīksti.
Tikai šoreiz.
Lūdzu! Es tevi ļoti lūdzu.
Lūdzu, mamm!
Nu labi.
- Ak dievs! Izvēlies tu! - Labi.
Un es izvēlos šo.
Nē. Pārāk seksīga.
Šo.
Tev patīk?
Es runāju ar tavu mammu.
Ko? Mēs... Jūs runājāt ar manu mammu?
- Vai viņai viss labi? Kā viņai klājas? - Labi. Jā, viņai viss labi.
Viņa teica, ka grib tevi apciemot.
- Tiešām? - Tiešām.
- Kas tas bija? - Nekas.
Domāju - esi iekritusi akā.
Tava maiņa sākas... Ak nē! Nekādi.
Puika nevar te nākt. Tāds ir štata likums.
- Krāso! - Mani slēgs.
- Bet Mario teica... - Es to nokārtošu.
Esam jau runājuši. Kendij, tiešām!
Noskaiti 10 "Misisipi" un uzliec dziesmu! Tu zini, kuru, ja?
Viens Misisipi, divi Misisipi, trīs Misisipi...
- Ei, tikai šoreiz. - Katru reizi ir "tikai šoreiz".
...četri Misisipi, pieci Misisipi, seši Misisipi, septiņi...
Man žēl, ka Pīts izrādījās tieši tāds kretīns, kāds vienmēr ir bijis.
...astoņi Misisipi, deviņi Misisipi, desmit.
Ja viņi ienāks un redzēs, ka bārā ēd bērns, un...
Tas būs divtik nelikumīgi, ja viņš sēdēs pie letes.
Nu vai zini, Kendij!
Ko? Tagad nedrīkstu ļaut bērnam uzlikt dziesmu?
Nav mana vaina, ka jums ir viena mīļākā dziesma.
Tu gan esi kadrs! Tu to zini?
No tāda dzirdu.
- Kā iet, Den? - Čau, Mario!
Iedod viņam kolu un burgeru vai ko! Puika ir tievs kā skals.
- Pēdējā reize. Apsolu. - Kā tad!
Paldies, bet tas bija... Skaties, kur kāp!
Atvaino!
Kā klājas?
Ko jums atnest?
Pāris Budweiser, lūdzu!
Ei, mazais! Kas tev tur ir?
Krāsojamā grāmata.
Dinozauri. Forši.
Vai kādreiz aizbrauc uz Dabas vēstures muzeju?
Jā. Ceturtais stāvs - tikai dinozauri.
Jā. Tur ir tas...
tas lielais sienas gleznojums ar pterodaktiliem. Tavējais ir labāks.
Atvaino! Tu sēdi uz mana krekla.
- Jā. - Atvaino!
Sveikiņi! Sveiki! Čau!
No kurienes esat?
- Mēs tikai dzeram alu. - Ak tā?
Jā.
Jā. Klau, vecīt! Mēs negribam nekādas nepatikšanas.
Ak tā?
Denij, atnāc šurp, lūdzu!
Labāk klausi mammu, dēls!
Neviens neteica, ka drīksti ar viņu runāt.
Neviens neteica, ka jālūdz atļauja.
Jūs, nigeri, esat cietpaurīgi.
Esmu ar tevi. Tikai elpo, ja?
Dažreiz domāju, ka asinis tonakt mani iezīmēja.
Kā tu to domā?
Nu, no senā jūdaisma līdz Šekspīram asinīm,
īpaši vardarbīgi izlietām asinīm, piemīt burvju spēks.
Tās var atvairīt ļaunumu vai to pat piesaistīt.
Vai tā tu domā? Ka notikušais ir tava vaina?
Viss, kas notika pēc tam,
nevarēja būt tikai sagadīšanās, vai ne?
Ei, mazais!
Kāpēc tu neguli?
Visu laiku domāju par to kautiņu.
Man žēl. Gribi gulēt manā gultā?
Bet tikai šonakt, ja?
Nāc šurp!
Tēta aiziešana mūs atstāja neaizsargātus.
Mamma vienmēr bija vīlusies.
Vienmēr domāja, ka viņa grib kādu, kas visu nokārtos
vai padarīs dzīvi tādu, kādu viņa bija gaidījusi.
Mums vajadzēja glābēju.
OSTERVILAS NEPILNGADĪGO AIZTURĒŠANAS CENTRS
Sveiks!
Sveiks! Esmu Mārlins. Zini, kā tā zivs.
Sēdies! Aiziet!
Būs labi, Džo.
Nopietni - es nekožu... Kristofer.
Aiziet!
Kafiju?
- Tiešām? - Jā.
- Protams. - Labi.
Ar pienu un cukuru?
Nē, tikai cukuru. Stipru un melnu kā es.
Labi.
Tātad es te esmu vecākais konsultants
un es vadīšu tavu uzņemšanu.
Pirmais, ko pateikšu: tu vari man uzticēties.
Zinu: tu domā, ka tās ir muļķības. Un tas nekas.
Visu, ko pamanījies noslēpt un neatdevi,
tagad vari atdot man. Nekādu seku.
Ja pēc iziešanas no šīs telpas to atradīs pie tevis - neko nevaru solīt.
Nē, man nekā nav.
Labi.
Uzlaušana un iekļūšana.
Jā. Vecāmāte bija aizslēgusi durvis,
un man bija jāpaliek pie viņas.
Kā jūs mani arestēsiet par ielaušanos savā mājā?
Labs jautājums.
Ai! Tev dzimšanas diena bija vakar? Dienu iepriekš nebūtu te nonācis.
Nē, man te nav jābūt.
Lieta tāda, Kristofer Forbs.
Vari mēģināt izklausīties stiprs, bet te iekšā ir skarbi.
Un tu izskaties jaunāks, nekā esi, un esi pārāk mazs.
Un te iekšā... pārāk mazos pārbauda tāpat kā pārāk lielos.
Tāpēc tev vajadzēs draugu. Tas draugs varu būt es.
Es varu tevi pieskatīt.
Nē, nevajag.
Jā. Kā teiksi, puis. Klau, ievēro noteikumus!
Neļauj... sevi ievilkt mēslos, kuros vari nelīst.
Un tu un es - mēs gādāsim, lai pēc sešiem mēnešiem
tu tiktu no šejienes ārā, cerams, vienā gabalā.
- Saprati? - Sapratu.
Saki: "Sapratu, Mārlin."
- Sapratu, Mārlin. - Labi.
Esam beiguši, Džo.
Es ēdu ribiņas. Acumirkli!
Par to neuztraucies!
Zini, Džo? Atvaino! Man viņam jāpajautā vēl kas.
Uzgaidi mirkli! Atvaino!
Kas ir?
To ieteica čalis no mana kvartāla.
Un tas, ko teicāt par pieskatīšanu...
Nav tā, ka man to vajadzētu vai ko.
- Nē. Jā. - Jā.
Esam beiguši, Džo.
Kā iet?
Esmu braucis te garām simt reižu, bet nekad nebiju ienācis.
Kāpēc šodien?
Es laikam nolēmu uztvert jūsu zīmi kā zīmi.
- Varu ko piedāvāt? - Jā, kāpēc ne?
Ņemšu alu. Miller, ja ir izlejamais.
- Tas mums ir. - Paldies.
Varbūt pievienosies?
Vai es dzeru viens?
Bet tu īsti nezini, vai tā notika. Īsti ne.
Nē, precīzi ne. Bet ir atšķirība.
Kādā ziņā?
Nu, kaut ko mēs zinām, jo esam to piedzīvojuši.
Kaut ko - jo esam izlasījuši.
Bet kaut ko zinām tāpēc, ka par to mums ir stāstīts tūkstošiem reižu.
Mēs to zinām tā, it kā paši būtu to piedzīvojuši.
Tava māte. Vai to stāstīja viņa?
Viņi abi.
Visu laiku, kamēr mēs augām. Viņi stāstīja Ādamam un man.
Un kas notika tālāk?
Viņi runājās un runājās visu nakti, līdz mammai beidzās maiņa.
Ko tieši viņi teica, nezinu.
Bet tas bija kas tāds, ko cilvēki saka, kad iemīlas.
Mamma laikam cerēja, ka Mārlins mūs izglābs.
Ka viņš varētu būt tas, kurš nelaidīs klāt briesmoņus.
Un viņa laikam domāja, ka Mārlins to spēj.
Laikam mēs abi tā domājām.
Bet?
Bet patiesībā mums nebija izredžu.
Briesmoņi jau bija klāt.
Puis, tu vari!
Vai gatavo brokastis katru dienu?
- Labrīt, kungs! - Agri esi augšā.
- Čau! - Sveiks!
Nāc, ieēd brokastis!
- Negribi apsēsties? - Nē. Negribu nokavēt.
- Šodien atgriežas Ādams. - Lai veicas!
Ei, tava pusdienu kastīte.
Un neaizmirsti jaku!
Denij! Pagaidiet! Neaizveriet durvis!
- Sveiks! - Kā gāja pie tēta?
- Normāli. - Pie mammas bija vīrietis.
Tētis daudz par tevi jautāja. Viņš tiešām pēc tevis ilgojas.
Viņš atkal brauks uz Londonu.
Kad atgriezīsies, prasīšot mammai, vai drīkst atbraukt.
Viņa noteikti teiks nē.
Jā, bet tu zini, kāds ir tētis. Viņš prasīs atkal.
Es nebūtu pārsteigts, ja viņš atbrauktu un tevi nolaupītu.
- Kaut tā būtu! - Denij, tevi esot piekāvusi meitene.
Tu esot aizrijies ar savu krāniņu.
Man tiešām viņa pietrūkst.
Kā jau teicu, Ādams vienmēr mani atbalstīja.
Mans tētis daudz ceļo,
tāpēc mēs viņu īsti nesatiekam.
PARĀDI UN PASTĀSTI ŠODIEN!
Un viņš... Viņa uzņēmums atver biroju Londonā.
Viņam tur tagad būs dzīvoklis.
Tāpēc viņš iedeva man šo.
Kad mans tētis ceļojumu aģentūrā būs iekārtojies,
mēs apmeklēsim visas vietas, kas ir šajā grāmatā.
Kā teikts uz vāka - no A līdz Z.
Paldies, Denij. Tas bija ļoti labi.
Skolotāja mīlulis.
Pietiek!
Sāra! Paldies.
Paldies.
Den, vai vari mirkli uzkavēties?
Paldies.
Ļoti liels paldies.
Paldies.
Nāc!
Piesēdi!
Tu esi jauks puika, Denij.
Jūtīgs... Es to redzu.
Vai tā ir?
Laikam. Es nezinu.
Domāju - tā ir.
Domāju - tu visu sajūti dziļi. Ļoti dziļi.
Tētis pie jums nedzīvo, ja, Den? Un mamma daudz strādā.
Divos darbos. Šķiet, ka tev ir vajadzīgs draugs.
Kāds, ar ko parunāt. Kāds, kurš domā, ka tu esi īpašs.
Es tevi redzu, Den.
Es domāju, ka esi īpašs. Tev nav jābūt tik vientuļam.
Es negribu tev nodarīt pāri, dēls. Gribu tev palīdzēt.
Ja kaut kas tevi nomāc, apsoli...
Kas tieši te notiek?
Tikai runājamies.
Puikas mamma palūdza, lai atbraucu viņam pakaļ. Iesim, Den!
Viņš šķita tieši tāds, kādu mums vajadzēja.
Smieklīgi, vai ne?
Nē, nemaz. Nav.
Nē, laikam nav.
Ko tu teici?
Viņiem jānopļauj zāliens, tev tā neliekas? Tu pļauj zālienu?
Nē? Gribētu?
Gribi, lai panesu? Labi.
Aiziet!
Kāp iekšā!
Es uztraucos, kad neiznāci ārā.
Nu tā.
Labi. Braucam!
Nu re!
Tev viss labi, Den?
Jā?
Ko tu tur skolā darīji?
Neko.
Vai viņš tevi aiztika?
Vari man izstāstīt.
Zini, es domāju bildināt tavu mammu.
- Tiešām? - Jā.
Domāju - viņai tas patiktu.
Vai ne? Jā?
Godīgi sakot, viņai ir grūti savilkt kopā galus.
Grūti pat ar abiem darbiem.
Pavisam godīgi sakot,
es pat nezinu, vai viņa varētu paturēt tevi, ja?
Es būtu gatavs viņai izpalīdzēt.
Bet... mums ir jānoslēdz pakts.
Tāds kā noslēpums.
Domā - mēs varam?
- Protams. - Jā?
Vai varu tālāk nestāstīt?
Ir...
Ir tiešām svarīgi, lai tu mēģinātu turpināt.
Un varēsim pārtraukt jebkurā brīdī.
Bet ir svarīgi, lai tu mēģinātu.
Mēs kaut ko izdarīsim.
Un tev tas patiks.
Un tas būs mūsu noslēpums.
Nāc!
Neej!
Nāc šurp!
Es tikai gribu tev ko parādīt. Nāc!
Nāc!
Ei, tu taču negribi sarūgtināt mammu, ko?
Gribu, lai tu uz mani paskaties.
Ei, šito gan izbeidz!
Esi labs puika!
Tagad nāc! Es gribu... Tikai gribu tev ko parādīt.
Nāc!
Es gribu redzēt, kas ir šķūnī. Ņem mani viņa vietā! Es mammai neteikšu.
Izbeidz šīs blēņas!
Viss būs labi, Den.
Tā, nāc!
Cik drīz pēc tam viņš tavu mammu apprecēja?
Pēc dažiem mēnešiem. Tajā ziemā.
Un viņš to turpināja?
Kāpēc lai pārtrauktu?
Un tava mamma?
Viņa nezināja.
Un tas vienmēr bija Ādams?
Katru reizi.
Viņš bija mans glābējs.
Un kas ar viņu notika?
Kā viņš nomira?
Kāds šim visam sakars ar Arianu?
Domāju, ka esam te, lai runātu par Arianu un Rokfellera centru.
JA JUMS VAI PAZĪSTAMAM CILVĒKAM VAJADZĪGS ATBALSTS,
APMEKLĒJIET VIETNI APPLE.COM/HERETOHELP.
Tulkojusi Inguna Puķīte