Jeg vil spørge ham, om jeg kan...
Du stiller spørgsmålene til studieværterne.
Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det med et pokerfjæs.
Han gætter det.
Selv med et pokeransigt ved han, at det er en joke.
FaceTime Matt Wolf.
FaceTime-opkald til Matt Wolf.
Jeg havde en idé, jeg ville vende med dig.
Hvad ville du sige til,
at jeg selv havde spørgsmål
til studieværterne?
Må jeg være der, og når du er færdig,
må jeg stille spørgsmål?
Du kender allerede svaret.
Kan du ikke lide idéen?
-Nej. -Hvorfor?
Jeg kan lide, at du finder
gode historier at fortælle,
som jeg anbringer i rammerne af et interview.
Jeg må ikke stille spørgsmål?
Nej.
Det gør jeg, men du giver mig feedback under mine forberedelser.
Åh gud!
Hvis dokumentaren ikke blev lavet? Hvad ville så gå tabt?
Hvorfor jeg vil lave den?
Er det en bedre måde at spørge på,
eller er det et nyt spørgsmål?
Hvad tror du?
Du er ikke terapeut. Den slags skal du ikke sige.
Jeg skal ikke finde ud af det. Du skal lede mig.
Hvis du ikke lavede en dokumentar
og brugte 1.000 timers optagelser og titusinder af fotos,
ville det meste af det aldrig blive set.
Fint.
Hvis det ikke blev set, ville jeg være ligeglad.
Passer det nu også? Sikkert ikke.
Jeg har været samler
i mindst 50 år,
siden jeg var teenager.
Jeg besluttede, at jeg ville flytte alt til et sted
og gøre processen til en del af dokumentaren.
Og sådan blev det.
Det er totalt overvældende
at se omfanget af det.
Men det er utroligt at pakke alt det ud fra fortiden.
Paul Reubens døde den 30. juli 2023.
Uden filminstruktørernes viden havde han kæmpet mod kræft i seks år.
Før sin død blev Paul interviewet i 40 timer.
Folk kender mig ikke rigtigt. Venner kender mig,
men offentligheden skulle kende mig.
Jeg tænkte, at det var på tide...
at blive mere kendt og forklare mig selv.
Som Desi sagde til Lucy: "Du skylder en forklaring."
Det tænker folk lidt om mig.
Gør de ikke, må de gerne tænke det,
og jeg vil gerne svare på spørgsmål om,
hvem jeg virkelig er, og fortælle min historie om,
hvordan det hele fandt sted.
Det er Pee-wee Herman.
Han går på line mellem World Trade Centers.
Se lige her.
Det er utroligt.
-Åh gud! -Fare.
Han falder.
Live fra New York, det er Saturday Night.
Det var fedt at være mig i 80'erne.
Jeg elsker berømtheder.
Jeg er Pee-wee Herman.
Succes er spændende og sjovt.
-Du er virkelig så sød, Pee-wee. -Du er, men hvad er jeg?
Hvis jeg tog til fest,
feterede folk mig.
Jeg tog checken, jeg fik for Pee-wee's Big Adventure,
og signerede bagpå, og det var kontant udbetaling på mit hus.
Der var to ting ved huset, som var interessante
og overvældende.
Det ene var, at jeg kiggede over en bakke
og så en hjort med et kæmpe gevir.
Jeg troede, at jeg hallucinerede.
Jeg vidste ikke, at der var hjorte i Los Angeles.
Der var en pool.
Jeg gik hen til enden, hvor vippen var.
Jeg kiggede op og indså, at man kunne hoppe fra vippen
og se Hollywood-skiltet på samme tid.
Derfor købte jeg det.
Til premieren på Pee-wee's Big Adventure
kom en chef fra CBS hen og sagde: "Ved du hvad?
"Vi er meget interesserede i
"at lave et børneprogram med Pee-wee."
Jeg sagde: "Virkelig?"
Jeg har min tegnetime lige nu.
Kom herover.
Jeg har altid troet, at jeg fik et aftenprogram.
Tegningen mangler to ting, Pee-wee.
I The Pee-wee Herman Show
var der hentydninger og alt den slags voksenting.
Jeg ved det. Øreringe.
Nej, Pee-wee.
Jeg havde aldrig tænkt på at blive børnevært,
men det lød rigtigt.
At kunne påvirke børn,
som tv havde påvirket mig som barn,
var enormt spændende.
Jeg tænkte: "Det er en oplagt mulighed
"for at få indflydelse og blive set."
CBS foreslog en produktionspartner,
og vi så nogle ting, de lavede,
og den adgang, de havde til folk, stop-motion fotografering og den slags.
De gik efter 90 % animation og 10 %
Paul Reubens, der præsenterede animationen.
Producerne forsøgte at få deres vilje igennem,
og jeg fandt hurtigt ud af, at Paul styrede showet.
På et tidspunkt måtte jeg sige:
"Få fat i Gary Panter. Det er latterligt."
Paul troede på min kunst fra begyndelsen.
Jeg har forberedt mig hele livet på det her job.
De endte med at hyre mig,
for Paul blev ved med at vrage deres tegninger.
Jeg ville have Ric Heitzman og Wayne White,
så de kom med i vores team.
Vi tegnede og tegnede.
Vi var alle undergrundsbladtegnere.
Vi gik ind i vores lille lokale, røg hash og tegnede dagen lang.
Det var et drømmejob.
Jeg, Gary og Ric lavede hundredvis, måske tusindvis, af tegninger,
fordi Paul gerne ville se alternativer.
Han valgte altid de mest underlige.
Det er skønt, for normalt er det modsat.
Alle var lidt naive og sagde: "Lad os lave et show."
Der var en uskyldighed over det hele,
og det føltes bare rigtigt.
Jeg mødte Wayne White som dukkefører.
I et brev skrev han:
"Var du i New York, ville du arbejde for Pee-wee Herman."
Alison.
Til prøven vidste jeg, at det var noget særligt,
og da vi begyndte, blev det bekræftet.
Da jeg gik forbi Chairry første gang,
tænkte jeg: "Gudskelov, at jeg ikke skal ind i den tingest."
Jeg blev dens dukkefører. Det var en meget kompliceret dukke.
Jeg havde en lillebitte walkie-talkie skærm
inde i Chairry.
Så jeg kunne se, hvad der foregik.
Det var skønt, at Pee-wee's Playhouse ikke skulle ligne Muppets.
De var mere kunstnerisk tegnede dukker.
Han sparrede med Gary.
Gary var dukkehusets samvittighed.
Han var tegneguruen.
Dukkehuset er som en legekasse,
hvor man træder ind i en popart-verden.
Det udvidede bevidstheden.
Som kunstnørd ville jeg se
fremtiden ud fra fortiden.
Gary var visionær og kunne skabe verdener.
Jeg kunne bare sige: "Tegn dukkehuset."
Derfor virkede det. Har man den vision,
forener det hele verden og gør den virkelig.
Åbningsscenen var flyvende. Det var ikke let.
Intet var umiddelbart som i dag.
To gange om dagen i syv uger
viste vi Paul en sort-hvid video.
Han kunne fange en forkert bevægelse, og vi kom tilbage om eftermiddagen.
Han ville sige: "Nej, her er det op.
"Her er det ned."
Og hver gang vi gjorde det, blev det bedre.
Jeg ville have, at Pee-wee's Playhouse
skulle begynde hypnotiserende.
Man skulle drages ind i tv og direkte ind i den verden,
og alt andet skulle forsvinde,
så man blev tryllebundet.
Skal man lave et børneprogram, skal det være noget fantastisk.
Hej, drenge og piger.
Jeg, Globey og Magic Screen gennemgik noget af vores gamle skrammel.
Hej, drenge og piger.
Det er en af mine yndlingsplader.
Kan du huske den, Globey?
Jeg elsker den plade.
Jeg tager den.
Jeg følte, at jeg kunne give børn denne smukke, utrolige gave.
Pee-wee's Playhouse, Pee-wee her. Hvem der?
Hej, Pee-wee!
-Hej unger. Nu skal I høre. -Hvad?
Jeg holder fest, og I er inviteret.
De ville hoppe ind i tv og ind i en verden,
der var fuld af skønhed og sjov.
Kom ind.
-Hej, Elvis. Hej, Cher. -Hej, Pee-wee.
Vi har et nyt medlem.
Det var som at være med i en tegnefilm.
Jeg ved ikke, hvorfor de mente, at jeg var aparte og passede ind.
En lillebitte Paul Giamatti.
Jeg kan huske, at jeg var på settet,
og det var det mest spændende, jeg havde prøvet.
Jeg fik lov til at være mig selv.
Dagens hemmelige ord er...
"Sjov". Det hemmelige ord er "Sjov".
Vil I med ud og lege med Pterri?
Det lyder sjovt!
-Godmorgen, Chairry. -Godmorgen.
Jeg var henrykt over,
at jeg skulle være Frøken Yvonne.
-Godmorgen, Hr. Vindue. -Hej, Frøken Yvonne.
Godmorgen, drenge og piger.
Hun var altid sød og rar,
og alle skulle være glade og smukke.
-Jeg præsenterer den nye Fru Steve. -Lad mig se.
Okay.
Du har ret. Jeg er smuk.
Når man føler sig smuk, er man smuk.
Jeg kom til prøven.
De sagde: "Det er Paul," og jeg sagde: "Hejsa."
Det er en lille, smal ranglet fyr
med langt hår, overskæg, fipskæg og afskårne bukser.
Han lignede et 60'er udskud. Jeg anede ikke, at det var Pee-wee.
-Værsgo. -Åh, breve fra pennevenner!
Jeg elskede, at Reba var
holdets eneste normale person.
...sætte sig ved bålet og dryppe af?
-Hvilket bål? -Det der.
Åh, det der. Nej, jeg bliver alligevel våd igen.
Hun er den eneste, der kan se dukkehusets særheder.
Vil du have en Tootsie Roll? Okay. Lige der.
Jeg så Paul som Pee-wee første gang
i 1980-1981 på Groundling Theatre,
og jeg forstod det ikke.
Jeg tænkte: "Hvem er den lille mand med butterfly,
og hvorfor kaster han Tootsie Pops og Tootsie Rolls på folk?"
Jeg fik et opkald: "Pee-wee Herman vil have, at du spiller cowboy."
Jeg havde ingen erfaring med performancekunst.
Jeg havde ingen erfaring med at optræde for børn.
Cowboy Curtis var en anden slags cowboy.
Det var nok, fordi Cowboy Curtis var en outsider som Pee-wee.
Tak, Jambi.
Herovre, Pee-wee! Jeg vil være med!
Børn skulle lære om alternativ livsstil.
Man kan være en, der ikke efterlever samfundets regler.
Man kan gøre det modsatte. Man kan gøre, som man vil.
Jeg anbragte en masse i legehuset, hvor jeg tænkte: "Hvorfor ikke?"
Jeg tager min mors høje hæle på og går omkring,
for det har jeg lyst til.
Baglæns.
Og tog jeg min mors høje hæle på? Ja, det gjorde jeg.
Manner. Sikke en måne.
Jeg følte fra begyndelsen,
at jeg kunne gøre noget vigtigt og underbevidst
og bare gøre programmet rummeligt
og ikke kommentere på nogen måde.
Captain Kangaroo,
Soupy Sales
og Howdy Doody var programmer,
som jeg ikke kunne spejle mig i.
Så da jeg fik chancen for at være med i et program,
som unge sorte unger ville se og sige:
"Åh, der er et billede af mig her,"
var stort for mig.
Han rejste sig fra graven og fyldte natten med rædsel.
William Marshall spillede rollen Blacula.
Draculas sjælebroder.
Og for mange sorte skuespillere, der var med i programmet,
var han som en rockstjerne-gud.
Drenge og piger, legehusets venner,
cowboys og folk i boblebad,
lad tegnefilmen begynde.
Vi tilføjede en spansk tegnefilm "El Hombre",
og det skulle ligne et fløjsmaleri.
Folk kom hele tiden hen og sagde:
"Du må undertekste det." Og jeg svarede: "Hvorfor?"
Penny var der. Hun skulle være feminist.
Vi interviewede syvårige og animerede deres historier.
Hej. Jeg hedder Penny.
Børn skal have ret til at bestemme, hvor de vil bo, og hvordan de vil leve.
Ikke om de vil gå i seng kl. et om natten
eller gå i skole eller ej.
Jeg siger bare, at forældre ikke bør sige:
"Vi er forældrene. Og vi betaler huslejen."
Vi betaler huslejen.
Jeg ville være pædagogisk på en mere skjult måde,
så man ikke bemærkede,
at der foregik en del belærende.
Forældre skal ikke styre børns liv.
De behandler børn som børn.
-Randy, hvad laver du? -Ikke noget. Jeg ryger. Et sug?
Nej, Randy, jeg ryger ikke. Rygning er dårligt for dig.
Hvad så? Jeg ser sej ud.
Nej, du ser ikke sej ud.
Du ser dum ud. Du er allerede sej.
Morgen-tv om lørdagen dengang
var ikke blot lidt, men vildt tøjlesløst.
Det var det vilde vesten.
Vi kunne gøre, som vi ville.
-Puha. -Er du okay Frøken Yvonne?
Ja. Tak, Pee-wee.
Og tak til dig, store fyr.
Hvad angår reparationer
af mekaniske ting i huset,
er det altid bedst at bruge en fagmand.
Han har det rigtige værktøj og ved, hvordan man bruger det.
Johnny, gider du kigge forbi derhjemme?
Der er sikkert noget, der skal repareres. Er der ikke, slår vi noget i stykker.
Jeg fandt på ting, der skulle gå hen over et barns hoved.
Gjorde det ikke, betød det, at barnet
lærte noget enten af dig som forælder eller af gaden.
At have et børneprogram lørdag morgen
var for mig revolutionært på en excentrisk, kunstnerisk og sej måde.
Har du vasket hænder?
God dreng!
Jeg ville tilføje noget, som jeg elskede
ved de tidlige Andy Warhol-film, som jeg fandt fængslende.
Jeg havde en hund, der kom ind i huset,
og vi filmede den i to minutter, mens den spiste.
Tak, Frøken Yvonne.
Vi er på skovtur indendørs midt om natten.
Jeg havde frugtsalat tilovers i køleskabet.
Jeg tænkte, at jeg kunne være et forbillede:
"Det er okay at være anderledes. Det er okay at være kreativ."
-Jeg elsker frugtsalat. -Hvorfor bliver I så ikke gift?
Okay, det gør vi så.
Vil du, Pee-wee Herman, tage denne frugtsalat til din hustru,
og vil du love hende troskab
i gode som i onde dage og elske hende, til døden jer skiller?
-Vil du? -Ja.
Det er ikke bare okay at være anderledes, men lad os hylde det.
Hej. Mens vi viste tegnefilmen,
tog jeg en almindelig kartoffel og stak nogle blyanter i.
Jeg lavede et dyr, som ser sådan ud.
Jeg husker første afsnit af Pee-wee's Playhouse.
Jeg fik et notat fra tv-selskabet.
Jeg var kreativ og brugte min fantasi.
Du kan også gøre det derhjemme.
"Du kan ikke stikke blyanter i kartofler."
Jeg sagde: "Hvorfor?"
De svarede: "Okay. Det kan du godt."
I fem sæsoner af Pee-wee's Playhouse fik jeg fem notater.
Jeg slog hælene i og følte, at det var mig. Jeg gør det sådan her.
Jeg var det rette sted på rette tidspunkt.
Sikke en skøn fest.
Jeg håber, at I alle har moret jer.
Aloha.
Første sæson blev filmet på et loft i SoHo.
Producerne ville ikke betale for en rigtig scene.
De ville slippe nemt om ved det.
Programmet blev lavet mod produktionsselskabets ønsker.
Paul forbød dem at komme på settet.
Vi var stadig i produktionsfasen,
så jeg var der ikke, da programmet blev stykket sammen.
Før det første program blev vi oppe hele natten.
Programmet skulle vises lørdag kl. 9.00,
så de ringede: "Hvor er programmet?"
Vi var blevet færdige kl. 5-6 om morgenen.
Jeg og Rich Abramson gik over til CBS
med den i hånden og sagde:
"Til satellitforbindelsen."
Det var 20 minutter før, det skulle i luften.
Jeg var bekymret for, om det var okay.
Jeg havde store forhåbninger, og gudskelov blev det godt.
-Banke banke på. -Hvem der?
-Dwayne. -Hvem Dwayne?
Badekarret Dwayne. Jeg drukner.
Jeg ville give dem mine noter.
"Her retter jeg op. Det her gør jeg nu."
Efter programmet blev vist, ringede tv-selskabet:
"Seertallet er højt. Kritikerne elsker det. En utrolig succes."
Vi havde rørt ved noget, der havde brug for at komme til udtryk.
Det var ikke blot fireårige, der så det.
Det var også collegestuderende og narkovrag. Alle så det.
Det var som en bombe, der blev kastet i 1986,
på tv-verdenen, der bare eksploderede.
Det var uden for min radar, at jeg havde et succesprogram.
Der var endnu flere ugers arbejde. Det er ikke forbi.
Så jeg sagde: "Jeg kan ikke gøre det sådan længere."
Det skal være i Los Angeles
i et lydstudie med et professionelt team.
Og sådan blev det.
Min alarm har lige ringet. Det er tid til en fødselsdags-sms.
Det er en vigtig fødselsdagsdag,
for jeg har 12 fødselsdage i dag, herunder min øjenlæge.
Jeg sender en fødselsdags-GIF hver anden-tredje time til folk
fra solopgang til solnedgang.
I ser ud til at have travlt. Jeg er tilbage om et minut,
for jeg er optaget af mine sms'er.
Åh gud, hvorfor gør jeg det?
Nu sms'er folk mig tilbage:
"Ha, ha, skønt. Jeg elsker dig højt, Paul."
"Kan du huske min fødselsdag?"
Det er den del, jeg ikke forstår...
Pee-wee Herman kridter op på Hollywood Walk of Fame.
Det var et cirkus på Hollywood Boulevard, da fans og medier myldrede ud på gaden
for at se Pee-wee Hermans stjerne blive afdækket på Walk of Fame.
Jeg fik ikke en stjerne på Walk of Fame.
Pee-wee Herman fik en stjerne på Walk of Fame.
Lidt ironisk, men det giver god mening.
Det navn var kendt.
Jeg beklagede mig ikke. Jeg beklager mig ikke nu.
Så har jeg noget at se frem til.
En Paul Reubens-stjerne. Jeg siger det bare.
Okay, klap i!
Alle, jeg har trådt på for at nå toppen,
kan komme ned hver dag efter det her og træde på mig.
Tak.
Hele mit liv døgnet rundt var helliget
Paul Reubens og hele Pee-wee Herman-franchisen.
Vi blev gode venner, for vi var sammen konstant.
Og som gode venner skændtes i.
Der var en masse spænding mellem mig og Rich dengang.
Produktionen i New York var ubøjelig,
og jeg bebrejdede lidt Rich.
Paul blev ret hurtigt berømt.
Han fik skrækkelige råd, som han fulgte.
Den aftale, jeg havde truffet,
var lidt imod mig.
Aftalen var ikke så smart.
Jeg havde lagt hjerte og sjæl i det, og så sagde han. "Det er slut."
Jeg gik min vej og tænkte: "Jeg er færdig. Han vil ikke arbejde med mig længere."
Jeg forlod mødet, tog telefonen og ringede til en advokat.
Vi sagsøgte hinanden et par år.
Det var ødelæggende. Det tog mig lang tid at komme mig,
og på visse måder tror jeg aldrig, at jeg gjorde det.
Paul havde konflikter med de fleste, han arbejdede med.
Det lå i hans natur.
Han var perfektionist og drevet af at gøre en forskel.
Det kræver også en masse negativ energi.
Man måtte forråde folk.
Alt er forretning.
Paul kan bære nag. Han tilgav ikke let.
Det her vil jeg gerne vise i Saturday Night Live.
"Playhouse 90," Intense dramaer på 90 sekunder.
"Johhny, Johnny, strisserne er her."
"Klap i. Jeg prøver at tænke." Den slags ting.
På den tid var Phil Hartman min bedste ven,
men vi arbejdede sammen til gavn for Pee-wee.
Da han kom med i SNL, var det en kæmpe chance.
Det er Saturday Night Live med Phil Hartman.
Han sagde: "Jeg er med i SNL, og vi begynder."
Hej, Kaptajn Carl.
Jeg ville ikke miste den fantastiske figur, men gjorde det.
Vi hang ikke ud sammen længere.
Han havde nået toppen og blev en af stjernerne i SNL. Godt for ham.
Så ja. Jeg kom videre.
Jeg føler mig som en figur i Illusionernes by.
Det var showbusiness.
Jeg henter min violin.
Hej, Coco.
Jeg havde så travlt og meget lidt socialt liv.
Jeg havde næsten intet liv ved siden af arbejdet.
Der foregik så mange ting professionelt og kreativt,
at jeg havde brug for nogen til at håndtere alt det andet.
Jeg vil på stående fod sige, at jeg var mere involveret i
at anlægge ejendommen.
Jeg plantede alle træerne og kaktusserne med Paul.
Jeg synes, at du skal tage til... hvad med Acapulco?
Løft ikke eller flyt noget tungt.
-De kan vælte, John. -Lad Art gøre det.
Han er god. Han er en god gartner.
Han kan let få ting til at gro.
Jeg tænkte: "Her er nogen, der kan lide det samme."
Min åndelighed er forbundet til naturen.
Vi var tiltrukket af verdens planter og dyr,
men især hvor han var.
Vi fodrer fugle og egern.
Vi har mange vilde dyr.
Gå nu ikke for meget.
Kom nu, skat. Kom hen til mig.
Paul redder edderkopper.
Det er som at bo ude i skoven,
skønt det er midt i Hollywood.
Der er sikkert ikke nok lys.
Hop i.
Warren Montgomery begyndte at arbejde med mig
som en slags assistent, og han tog sig af sikkerheden.
Jeg vidste, hvem han var. Jeg var ikke fan.
Jeg var for macho til at være fan af ham.
Jeg var ung og atletisk. Jeg gik til den.
Det kunne Paul godt lide.
Jeg skulle ikke beskytte ham mod kvinder som var han Elvis Presley,
men jeg tror,
at han følte det sådan dengang.
Som tiden gik, blev jeg mere et kontroltårn.
I begyndelsen tænkte jeg:
"Jeg må beholde det her job."
Og så måtte han sikre sig mig.
Af og til
er det rart at have en assistent,
som man kan bede om konkrete ting
i stedet for at fare rundt
og spille op.
Allison har arbejdet for mig i næsten 40 år.
Det er på mange måder som at have en kone.
Vi var som en reservefamilie.
Warren og Allison var lidt som en barriere,
ikke for at holde folk væk, men holde dem lidt fra livet
eller holde situationen under kontrol.
På samme tid havde jeg mange hemmelige forhold.
Mange prominente mennesker,
som havde noget at miste, hvis de blev identificeret som homoseksuel,
ville nok have gjort det samme.
Stop lige et øjeblik.
Dengang tænkte jeg,
at det ville blive interessant at se effekten.
Jeg vidste, at det ville have en effekt på mig at være skabsbøsse.
Jeg tænkte bare: "Jeg tager skyklapper på.
"Du har ikke et traditionelt forhold.
"Du fortsætter bare din karriere." Og jeg holdt mit privatliv for mig selv.
-Begynder du at stole på mig? -Nej.
Du fatter det vist ikke.
Du tror, at jeg kommer til at stole på dig.
Nej. Jeg er ikke en tillidsfuld person.
Jeg kommer aldrig til at stole på dig.
Jeg tror ikke på dig. Der er tillid mellem os.
Hvad skal jeg gøre for at bevise det?
Du har ret. Der er en lille smule tillid.
Det må ikke stige dig til hovedet. Du må ikke tro, at jeg stoler på dig.
Vi ville nok ikke være her, hvis der ikke var lidt tillid.
Du har lavet en dokumenter, jeg kunne lide ud af hvad? Seks?
Føler jeg, at jeg har kontrol over interviewet? Ja og nej.
Du har spørgsmålene.
Mange af dem skyldes det, jeg har fortalt, så der har jeg kontrol.
Jeg kan vælge, hvad...
Jeg kan vælge, hvad du spørger mig om,
og historier at fortælle eller at udelade.
Jeg vil til sidst i processen sige:
"Jeg sagde det. Jeg kunne have instrueret dokumentaren."
Hos Bonnie?
Okay.
Jeg glædede mig til at lave en ny film.
Øverste etage. Rex.
På Big Adventure manglede jeg anerkendelse for min kreative rolle,
og det måtte ikke ske igen.
Jeg var besat af cirkusfilm,
og jeg glædede mig til at lave min egen.
Med det samme
føltes cirkusset som en god verden og en god kulisse.
Hvad med det her? Hvad nu, hvis Gina optræder?
Jeg hyrede George McGrath fra første sæson af Pee-wee's Playhouse
til at skrive filmen med mig.
Vi så en masse cirkusfilm
og forsøgte så at finde ud af min.
Cirkus har rødder i virkeligheden.
og dog er det en verden af fantasi, pragt og magi.
Jeg havde masser af muligheder for bare at gøre det, jeg var god til.
Jeg havde lavet en film. Jeg havde et tv-show med succes.
Studiet sagde:
"Held og lykke. Gør, hvad du vil."
Ja.
En person begyndte at føre kampagne for at instruere filmen,
en instruktør ved navn Randal Kleiser,
som var talentfuld.
Han havde lavet en lille film ved navn Grease.
Jeg producerede officielt filmen,
hvilket jeg ikke havde gjort på Big Adventure,
og jeg var meget involveret som producer.
Jeg er ikke en tillidsfuld person.
Jeg er ikke en, der følger strømmen.
Jeg er en person, der vil kontrollere ting.
Jeg spurgte: "Må jeg ånde dig i nakken, Randal,
mens du instruerer den?"
Det gik han med til.
Ja. Det lyder bekendt.
Mine største samarbejdspartnere fra Big Adventure
arbejdede ikke på filmen,
men jeg ville, at den skulle være fantastisk og leve op til forhåbningerne.
Jeg tænkte, at jeg ville gøre som med Pollyanna,
hvor Pee-wee bringer glæde til en by, hvor folk har mistet den.
Vi vil ikke have et cirkus.
Og dine gøglere er ikke velkomne.
Bysbørn, lyt på mig.
I bliver søvnige.
Jeres øjenlåg bliver tungere og tungere.
I vil nyde cirkus.
Mange mennesker skrev sjove ting
om Pee-wees forhold til Dottie i Big Adventure.
Der er en masse om mig, du ikke ved, Dottie,
ting, du ikke vil eller kan forstå,
ting, du ikke bør forstå.
Han kan vist ikke lide sin kæreste
og vil gerne væk fra hende.
Så jeg tænkte, hvad er bagsiden?
Pee-wee er meget sexlysten i Big Top Pee-wee.
Jeg ville forstærke den romantiske side af Pee-wee Herman.
I et stykke tid fokuserede jeg på,
at Pee-wees kys med sin primadonna
skulle være det længste i filmhistorien.
Jeg håbede, at det ville være sjovt,
at det bare fortsatte.
Jeg havde indtil det tidspunkt stor kontrol
og ingen indblanding eller input
fra folk, jeg arbejdede med.
Der var skænderi med studiet over varigheden af kyssescenen.
Han havde rettighederne, så de kunne ikke forkorte den.
Det skabte en situation, hvor han kunne være arrogant.
Der var en form for selvsabotage, for han kontrollerede alt i filmen.
Jeg føjede mig til et vist punkt.
Jeg var bare ude af mig selv, for jeg havde arbejdet så hårdt
og syntes, at det var så godt, og det slap mig af hænde.
To af stjernerne fra Big Top Pee-wee, Pee-wee Herman og Valeria.
Filmen var færdig.
Paramount holdt en fest til premieren, hvor temaet var cirkus,
og jeg sad ved et bord,
og alle de her venner og bekendte
og folk, jeg havde inviteret, kom hen, en efter en.
Den tiende person kom hen og sagde:
"Kulisserne var så smukke."
Jeg tænkte: "Folk kan ikke lide filmen."
Det slog mig for fuld hammer.
Jeg...
Den blev ikke taget godt imod,
og jeg så det ikke komme.
Det var første gang i min karriere,
at jeg ikke var Midas.
Mandagen efter premieren
kørte jeg ind til Paramount,
og det lyder måske som opspind.
Men da jeg kørte ind på parkeringspladsen,
var nogen ved at male mit navn over.
Det var skræmmende og grusomt.
Den er mere konventionel. En blanding af skabagtighed, cirkus og kærlighed.
-Magien var væk. -Helt uden magi.
Vi vendte begge tomlen ned,
for vi blev så skuffede over, at magien blev opløst i den virkelige verden.
Første kritik af filmen: "Kæmpe flop Pee-wee."
Jeg blev chokeret og skuffet.
Det var en kæmpe fiasko.
Jeg går. Sagde jeg, at jeg gik?
Jeg kunne lægge det til side, for John Paragon og jeg skrev
Pee-wee's Playhouse Christmas Special.
Vi skrev hurtigere, end noget andet jeg har skrevet.
Jeg kan huske, at det dag for dag
fjernede mig fra panikken over,
at min cirkusfilm ikke gjorde, som den skulle.
Jul!
Hej, alle sammen. Jeg hedder Pee-wee. Hvad hedder I?
Velkommen til min Christmas special med mig, Pee-wee Herman.
Jeg ville gå tilbage
og finde hver Christmas special, jeg havde set.
Har du alle gaverne med?
Alle gæstestjernerne er mine favoritter, og alle har sagt ja.
Hey, det er Little Richard på skøjter.
Hej, Pee-wee.
Du milde!
Jeg havde,
uden betaling, det hørte med i kontrakten:
"Ingen betaling." Cher.
Cher, har du haft en god jul?
Ja, Pee-wee. Jeg elsker jul overalt.
Hej, Pee-wee.
Hej, Pee-wee. Glædelig jul.
Kan jeg være med i din Christmas special?
Glædelig jul.
Magi og jeg er i familie.
Glædelig jul.
Glædelig jul, Oprah.
Jeg har en særlig ret til dig:
plumkage.
Plumkage, min livret.
Hør, alle sammen,
en ny fløj til legehuset lavet af plumkage.
Der er homoseksulle emner i Pee-wee's Playhouse. Det er der.
Jeg siger det seriøst,
så I kan tilføje lidt "bum-bum-bum-bum" mørk musik.
Jeg praler ikke af meget,
men den her Christmas special hører med til popkulturen.
Velkommen tilbage. Vi er snart færdige med juletræet.
Jeg er meget stolt og soler mig i dens herlighed.
Hey, Pee-wee, hvad med det specielle ønske?
Jeg ønsker fred på jorden,
en glædelig jul til alle
og et godt nytår!
Ho, ho, ho!
Wee!
Jeg kom frem, og Paul sad i stolen.
Han sad i makeup-stolen og havde siddet der længe.
Men han tog sig faktisk en lur. Han indhentede det forsømte.
På det tidspunkt bestilte CBS sæson fire og sæson fem af Pee-wee's Playhouse.
Det var mange afsnit over en kortere periode.
Jeg var en skygge af mig selv.
Jeg arbejdede så hårdt, at jeg ikke havde noget privatliv.
Det føltes meget ensomt og særegent.
-"Til salg" -Åh nej! Sælger Pee-wee os?
Åh nej, Det ville Pee-wee aldrig gøre.
Det sad i legehusets vindue,
så Pee-wee sælger kun legehuset.
Vi skrev et afsnit, der hed "Legehus til salg".
Sælger Pee-wee legehuset?
Jeg vidste, at det var det sidste afsnit.
Jeg følte ikke, at det var det sidste afsnit nogensinde.
Jeg tænkte bare: "Det lakker mod enden."
Da jeg var barn, sluttede mit yndlingsprogram Howdy Doody.
Det er mit første skud realitet.
"Hvad er det for en verden?"
"Hvilken verden vil stoppe Howdy Doody?"
"Hvad er der galt med alting?"
Jeg ville have noget i den stil.
Jeg ville slutte med et smukt brag.
Hey. Tak, fordi I kiggede med.
Før jeg holder, vil jeg sige farvel til jer alle sammen.
Farvel til dig og dig og dig.
Jeg elskede at se ind i kameraet og tale direkte til børnene.
Kom nærmere,
lige op i mit ansigt.
Jeg tog mit job
som børneprogramsvært meget alvorligt.
Jeg har altid troet på, at det, man er interesseret i, vil åbenbare sig.
På mange måder skete det.
-Godnat, allesammen. -Godnat, Cowboy Curtis.
Smil til kameraet.
Jeg var ikke træt af at være Pee-wee Herman.
Jeg burde have holdt lidt ferie.
Så jeg tog hjem til Florida.
Der var seks-syv år i træk
med 10-15 år før det,
hvor jeg var besat og målrettet.
Jeg kunne i stor udstrækning kontrollere det.
Jeg kunne kontrollere det, og så kunne jeg ikke.
Den morgen tog jeg mig af haven.
Han ringede til mig og var
meget stille.
Han sagde:
"Du skal gå ned til købmanden
"og ringe til mig fra mønttelefonen."
Jeg sagde: "Hvad mener du?" Og han svarede. "Gør det bare."
Han var straks klar over,
at historien ville komme ud.
I Sarasota, Florida, er skuespiller Paul Reubens, kendt som Pee-wee Herman,
blevet løsladt mod kaution efter sigtelser for blufærdighedskrænkelse
i en pornobiograf.
CBS meddelte i dag, at under de omstændigheder
dropper de genudsendelserne af Pee-wee's Playhouse.
Skuespiller og tv-stjerne Pee-wee Herman
tilbragte et par timer bag tremmer i dag.
Han er sigtet for blufærdighedskrænkelse i en pornobiograf.
Anholdelsen skete under en razzia.
Betjentene henvendte sig til Reubens.
Han sagde, og jeg citerer: "Det her er pinligt."
Reubens sagde, han var Pee-wee Herman, og tilbød velgørenhedsarbejde.
Så anholdt betjentene Reubens.
Pee-wee Herman, en af de største stjerner blandt...
Han var påklædt som en almindelig person,
der gik i biografen.
På grund af udseendet vidste de ikke, de havde anholdt en berømthed.
Jeg så ham røre ved sine kønsorganer.
Reubens sagde, citat:
"Følelsesmæssigt knust over situationen."
Jeg var sammen med John Paragon. Vi troede ikke på det.
Vi var i panik, og jeg havde lyst til at græde.
Det var en skrækkelig hændelse.
Hermans advokat sagde til en avis:
"Når historien kommer ud, er hans karriere forbi."
Jeg holdt hemmeligt, hvem jeg var i lang tid,
og det virkede fint, og så gjorde det ikke.
Det gav bagslag, da jeg blev anholdt, og folk havde kun set et billede af mig
som Pee-wee Herman.
Og så pludselig havde jeg et Charlie Manson-forbryderfoto.
Jeg mistede kontrol med min anonymitet, og det var ødelæggende.
Historien ville ikke dø. Man måtte acceptere det.
Han hævdede fra dag et,
at han ikke gjorde, hvad de anklagede ham for,
og kendsgerningerne var anderledes.
I mellemtiden dementerede hans pressesekretær alle beskyldninger:
"I følge Paul var sædelighedspolitiets påstande usande,
og han havde aldrig blottet sig selv eller udøvet usømmelige handlinger."
Paul var chokeret efter anholdelsen
og ønskede blot at blive passet på.
Nyhedsbiler holdt parkeret foran forældrenes hus.
Vi måtte finde ud af at få ham uset ud af Sarasota.
Paul havde tandproteser. De ændrede formen på hans mund
og hans udseende.
Så med det og briller, og jeg tror, at vi klippede hans hår af,
fik vi ham ud af Sarasota.
Paul var venner med Doris Duke.
Paul kontaktede hende personligt og sagde: "Jeg må skjule mig et stykke tid."
Hun svarede: "Naturligvis."
Vi aflagde alle tavshedsløfte.
Vi fik ham til New Jersey, hvor han skjulte sig et par uger.
Jeg ringede til ham hver dag,
fordi jeg var bange for, at han havde selvmordstanker.
Mine forældre sagde til ham:
"Vi var hos dig og støttede dig i de gode tider.
Vi er her også 100 % for dig nu."
Folk sagde skrækkelige ting om mig.
Jeg har ret til en advokat. Jeg har ret til ikke at udtale mig.
Hvis jeg nu lavede lidt velgørenhedsarbejde?
Pee-wee Herman kom i dag på Cedars-Sinai Hospital
efter deltagelse i et halloween-kostumebal som Edward Saksehånd.
Pee-wee Herman bør henrettes, fordi han havde med børn at gøre.
Captain Kangaroo
boede med en masse i årtier.
Når man har med børneudsendelser at gøre, har man et vist ansvar.
Folk havde tillid til Pee-wee Herman.
Vi kan ikke lide, at vores børn hænger ud med perverse personer.
Det er stadig en kæmpe fodnote. Folk sagde til mig dengang:
"Offentligheden har en kort hukommelse."
Jeg vendte mig om og sagde, og det passer 30 år senere:
"De har en hukommelse som en rævesaks.
"De har en hukommelse som en elefant.
"Folk husker alt, så lad dig ikke narre."
Sådan fungerer det bare.
Og 30 år senere føler jeg det stadig.
Da de endelig besluttede, at han skulle flyve hjem,
anbragte vi sort plastic på alle vinduerne,
så man ikke kunne kigge ind.
Det var næsten symbolsk,
at han prøvede at beskytte sig selv.
Pee-wee Herman skulle vide,
at hvad end han foretog sig i sit privatliv, var han børnenes favorit.
Hold ud! Vi elsker dig stadig.
Du begik en fejl, men hvad så?
Jeg tror på dig. Giv ikke op.
Mange ringede,
og mange ville ønske ham lykke på vejen.
Lad dem ikke tromle dig ned.
Pyt, om du gjorde det.
Paul ved, hvem der ikke ringede,
og han ved, hvem der sagde hårde ting om ham.
Han er grusom mod de folk, der hjalp ham mest.
og han har et patologisk behov for
at dræbe de projekter, han havde i gang.
Blev du chokeret, da du så, at Pee-wee Herman var blevet anholdt?
Paul ringede, og vi var gledet væk fra hinanden siden Saturday Night Live.
-Nå? -Ja, vi talte ikke sammen.
Af en speciel grund?
-I er uenige? -Ja.
Hvorfor? Fordi du hjalp med at udvikle Pee-wee Playhouse
og hverken fik anerkendelse eller penge?
-Delvist. -Ja?
Du kunne have slæbt ham i retten.
Ja. Og det har mange gjort.
Mange har undskyldt det, men det har jeg ikke.
Det er afvigende adfærd.
Jeg havde mange skrækkelige følelser.
Jeg blev en anden person.
Vi hyrede et krise PR-firma,
og pressen ville have et offentligt billede af ham.
Vi besluttede at lade ham komme ud af en restaurant med en date
og informerede et udvalg af pressefotografer,
men ingen måtte vide, at det var iscenesat.
Det tog vinden ud af sejlene på de andre journalister, fordi billede var taget.
Sådan ville man få forbryderbilledet
ud af publikums bevidsthed.
Jeg fik idéen, fordi MTV Music Awards stod for døren.
Mine damer og herrer. MTV præsenterer med stolthed en gammel ven.
Jeg var i presseteltet, og han kom ud,
og alle journalisterne udbrød:
"Er det virkelig ham?"
Tak.
Tak!
Mange tak.
Test.
Mange tak.
Tak.
Har I hørt gode jokes for nylig?
Publikum til MTV Awards
var ligeglad med hans anholdelse.
De interesserede sig for hans geni.
Pee-wee!
Andre støttede Pee-wee.
De protesterede foran CBS Television i Los Angeles
mod deres beslutning om at fjerne Pee-wee's Playhouse
fra lørdagens program.
Befri Pee-wee!
Medierne havde korsfæstet ham, og CBS,
de vattede skvatmikler, droppede ham,
før noget var bevist.
Pee-wee.
Folk kom ud for at støtte Paul.
Der var demonstrationer over hele landet.
Pee-wee Herman blev også kult,
men de vidste, at demonstrationerne intet ville ændre.
Hvor mange onanerede i sidste uge?
Det er ikke for at tilgive ham, men det er ikke århundredets forbrydelse.
Han skulle være gået ind i en pornobiograf og "rørt ved sig selv".
Ville de blive chokeret over det der? Der foregik værre ting på lærredet.
Målet var, at Paul skulle undgå en retssag.
Den ville han ikke have vundet.
Den ville trække det i langdrag, og vi ville sætte et punktum.
Så vi ville erklære skyld.
Paul Reubens har accepteret at betale en bøde på 50 dollars
og lave en reklame mod misbrug som del af sin tilståelsesaftale.
Han mødte op i retten til en høring.
Reubens er bedst kendt for sin rolle som Pee-wee Herman.
Han blev anholdt i juli
og sigtet for blottelse i en pornobiograf.
Han erklærede sig skyldig.
Hr. Reubens, jeg vil spørge dig,
om du forstår tilståelsesaftalen,
-som du skrev under på. -Ja.
Forstår du, at du frasiger dig dine rettigheder,
-herunder retten til rettergang? -Ja.
Har dine advokater, Dresnick og Gerstein,
-forklaret alt? -Ja.
-Har du spørgsmål? -Nej.
Så spørger jeg, hvad du plæderer.
Han erklærer sig skyldig.
-Skyldig, høje dommer. -Okay.
Jeg er bange for, og det er her...
den største vanskelighed ligger,
hvordan jeg klarer mig i fortællingen,
hvor mit mål er
ikke at ende som et offer.
Det er meget let at...
dreje min historie, så jeg bliver et offer,
eller manden bag masken, en klovns tårer.
Jeg ved, hvad det er, og det gør jeg oprør imod.
Det vil jeg ikke have.
Jeg vil prøve at hæve mig over det
på samme måde, som jeg har været tvunget til
at hæve mig over det i virkeligheden.
Åh gud, hun er smuk. Hun er vidunderlig.
Tak. Hvad synes du?
Elida blev født.
Hun kom med på arbejde hver dag.
Det var godt for Paul,
for han var begyndt at åbne op lidt mere
og lægge tingene til side og komme videre.
Ja.
Jeg kan huske, da jeg mødte Paul.
Vi havde fælles venner. Jeg var en kæmpe fan.
Det var efter hans anholdelse, og stemningen var trykket.
Han var ødelagt. Han var knust.
Det var som en fugl, der blev ramt af en bil.
Han kunne ikke gå ud af huset
og levede tilbagetrukket. Han sov på underlige tidspunkter.
Jeg kom over og trak gardinerne fra og luftede ud.
Det var svært at gå gennem huset. Det var overfyldt.
Jeg opmuntrede ham til at gå ud,
for en person med en sådan kreativitet ville dø uden at arbejde.
Coco.
Før Buffy - vampyrernes skræk klikkede vi bare.
Da det var hans første film efter anholdelsen, stod der i kontrakten,
at han godt kunne ligne sit forbryderfoto.
Er du en slags original eller hvad?
Det var sejt at se ham beskytte sig selv.
Du ødelagde min nye jakke.
Dræb ham godt og grundigt.
Da Paul gjorde mig til vampyr, blev vi forbundne for altid.
Vi havde altid haft den her forbindelse.
Vi er forbundne i al evighed.
Film denne scene.
Det er den slags ting, der giver bagslag.
Åh gud, filmer vi?
Han havde brug for sin familie.
Han havde brug for sin familie nummer to.
Han begyndte langsomt at se folk.
Han begyndte at grine igen. Det var skønt.
Nu.
Fremragende.
Men jeg ser ikke synkronsvømning.
Film, Paul.
-Se mine bukser. -...børn eller noget.
Se mine bukser.
Vi begyndte at gå i genbrugsbutikker og på loppemarkeder,
og jeg fik mere viden om ting.
Jeg har altid sagt, han burde åbne et museum,
for han har så mange utrolige ting.
Han elsker at samle på ting.
Sådan er han.
Jo mere tid vi tilbragte sammen, des lykkeligere blev han.
Han blev Paul igen.
Min første gæst, kendt som Pee-wee Herman.
Det er hans første talkshow som sig selv.
Byd velkommen til Paul Reubens.
Tak, fordi du kommer.
Hør,
du har i fortiden gjort din entré som Pee-wee.
Er du lidt nervøs?
Nej. Du er ikke nervøs.
Vil du sige noget i aften?
MÅSKE
Folk vil vide, hvordan du er, så du må sige noget.
Okay.
Det er godt. Det kan vi kalde en begyndelse.
-Men det lød som Pee-wee. -Gjorde det?
Det lyder som Pee-wee. Ikke som Paul.
Nej, sådan lyder min stemme.
Åh...
Paul var kun kendt som Pee-wee Herman.
Så det var et afgørende øjeblik.
-Kom nu, hurtigere. -Okay, Andrew, tid til at dø.
God idé, frøken Brown. En selvmordspagt, flå min hals over.
-Hvad taler du om? -Bare gør det.
Paul var kreativ og var i Hollywood.
Og det var alle tiders.
Jeg kan huske, da vi skulle prøve parykker.
Byd velkommen til Paul Reubens.
Han udviklede forskellige figurer.
Han var i stand til at gemme sig, ikke bag Pee-wee,
men kaste sig ud i noget helt nyt.
Barbie.
Maria.
George.
Barbie, han er rent guf. Han ligner en Ken.
Ken og Barbie, åh gud, det er så perfekt.
Jeg gik til premiere på Blow med Paul.
Og endelig var han tillidsfuld.
Alle var der.
Det var Hollywood. Det var stort,
og Paul var tilbage.
Du får god kritik for Blow.
-Folk er glade... -Filmen er god.
Du spiller en interessant rolle som biseksuel frisør.
Skulle du researche på rollen?
-Jeg kunne godt klippe hår lidt. -Okay.
Paul og jeg var sammen i et par år,
så jeg tror, at der var hævede øjenbryn.
Jeg var altid uklar, for jeg kan lide, at folk gætter.
Jeg kan lide mystik.
Vi følger Paul...
mens han tager... Der er han.
Du ser godt ud.
-Her er min Armani. -Jeg bakker lige.
I det gamle Hollywood blev folk sat sammen.
Det var som arrangeret ægteskab,
og Paul var min kæreste.
Jeg ved, at folk vil sige: "Men han var homoseksuel."
Ja, hvad så?
Jeg voksede op i det liv.
Så jeg har aldrig
sat mærkat på, for det gjorde ingen.
En dag gav han mig en venskabsring,
en kærestering.
Den var fra en Cracker Jack-æske.
Vi vidste, at vi altid ville være der for hinanden.
Se hende her.
Der var gået ti år efter hans anholdelse.
-Den er lille. -Okay.
Paul filmede Elton John-videoen,
og det var som en almindelig dag.
Pludselig fik vi et opkald fra naboerne, der sagde,
"Der er kørt politi op til huset."
Der var nok 25 betjente i huset.
Jeg var stiv af skræk. Jeg vidste ikke noget om det.
Det var bare: "Åh gud. Hvad sker der?"
Skuespilleren kendt som Pee-wee Herman efterforskes i aften,
efter at politiet har konfiskeret hans kunstsamling.
CBS News' Mark Coogan live
med nyt i historien. Mark?
Harold, det handler om formodet børnepornografi.
Efter en klage fra en tidligere bekendt har politiet ransaget Reubens hjem.
De har fjernet kasser med erotiske videoer og billeder.
Jeg fik et opkald fra Paul, der sagde, at det ikke passede.
Han kendte Jeffrey Jones,
og Jeffrey Jones var anklaget for usømmelighed.
Personen, der anklagede ham,
havde været hos Paul med Jeffrey og andre personer.
Den person anklagede Paul for besiddelse af børnepornografi.
Derfor skete razziaen.
Jeg spurgte ham ligeud: "Hvad fanden foregår der?
"Hvad er der sket?" Jeg har alle svarene.
De fandt vintage homoerotisk kunst,
"Ødelægger I fyrens liv for det?"
Jeg tog øjeblikkeligt
hjem til Paul i Hollywood for at tale direkte med politiet.
Det var usædvanligt at deltage i,
for Pauls bolig var
på mange måder et museum.
Han havde enestående samlinger,
herunder materiale, som politiet beslaglagde.
Disse fotografiske samlinger at tidlig homoseksuel erotik,
der inkluderede hundrede tusinder gamle fotografier
og gamle otte-millimeter film.
Nogle af arkivkasserne var ikke engang åbnet.
Under ransagningen
var der ingen tegn på,
at det var materiale, som Paul regelmæssigt konsulterede.
Kort efter fik vi et opkald fra Enquirer.
De havde fået et hint om LAPD's razzia.
Skuespiller Paul Reubens bliver undersøgt
for børnepornografi.
Undersøgelsen er i gang. Der er ingen sigtelser,
og skuespillerens repræsentant fordømmer hele affæren.
Jeg kan finde samme samlinger
på nogle af landets største universiteter i deres LGBT-arkiver.
Jeg har forsvaret folk i børnepornografisager,
og det her var ikke bare børnepornografi.
...Pee-wee Hermans hjem. ET bragte historien.
Vi har nye detaljer.
Pressedækningen var ikke omfattende.
Vi bad folk om at vente på sagens udfald
og ikke bide på sladder.
Berømtheder støttede ham.
Courteney Cox og hendes mand David Arquette forsvarer ham.
Jeg blev faktisk overrasket,
for det var store Hollywood-stjerner,
der støttede Paul Reubens.
Paul boede hos os,
og jeg tror, at det gav ham fred at være der i den svære tid.
"Vi kommer igennem det."
Hvad Pauls seksualitet angik,
var han meget diskret.
Paul er gammeldags, så han vil ikke tale om sit privatliv.
"Måske siger universet, at du skal leve dit virkelige liv."
Jeg opfordrede ham til at springe ud.
Paul var ikke sprunget ud offentligt på det tidspunkt,
så han var et let offer.
Det var en homofobisk heksejagt.
Der er et billedligt udtryk, der er ret farligt om pædofili
og LGBTQ-fællesskabet.
Det fortsætter i dag.
Når en børneentertainer anklages for at besidde børnepornografi,
og de ord, Paul Reubens, Pee-wee Herman, børnepornografi
er overskriften, er skaden sket.
Det var tydeligt,
at de havde noget kørende med ham.
Fint. Vink til Paul.
Politiet tog alle Pauls fotos,
men da vi begyndte at få tingene tilbage,
havde de beholdt fotos af min datter,
Elida, fra da hun var lille.
De tog også hen til hendes skole og talte med dem.
Jeg vidste det først bagefter.
Jeg skulle også skrive under på et brev, der tillod Paul at være alene med Elida.
Det var så uværdigt.
Anklagemyndigheden deltog i efterforskningens første år,
fra ransagningskendelsen og 12 måneder frem.
Baseret på deres efterforskning
og gennemgang af det beslaglagte materiale
besluttede de, at der ikke burde rejses tiltale.
Det var i sidste øjeblik,
bogstaveligt talt dagen inden
anklagere ikke længere kunne rejse tiltale,
at den offentlige anklager
meddelte, at de ville anlægge sag
for besiddelse af børneporno.
Vil I tale om mestre i L.A.? Så skal I kende ham her.
Han hedder Rocky Delgadillo.
Rocky Delgadillo var den nyvalgte offentlige anklager.
Han var meget ambitiøs
og havde meldt ud, at han var specielt fokuseret
på børnemisbrug.
Vi forstod, at det var en politisk sag.
Havde Paul været en almindelig borger,
ville han ikke have fået den opmærksomhed.
Hjælp med at puste.
Hans far begyndte at skrante,
og så
tog han til Florida.
Da min far blev svækket,
hjalp Paul min mor med alt
og boede hos dem og passede på min far i de sidste måneder.
Min far var en ægte macho, og det var et problem mellem ham og Paul.
Paul arbejdede på sit forhold til min far.
Det imponerede mig, at han anstrengte sig, og det gav pote.
Det var et valg, som Paul måtte træffe.
Går han i retten
og bliver frifundet og får oprejsning,
men kommer i offentlighedens søgelys?
Det var besluttet, at vi ville finde en overtrædelse,
der gjorde det her materiale stødende,
men af pornografisk art, der intet havde med børn at gøre.
En måned efter at han blev tiltalt og måtte melde sig, døde hans far.
Kort efter ville Paul foran kameraet rense sit navn,
for han havde intet at skjule.
Han havde brug for en troværdig person,
som Stone Philips, til at stille de svære spørgsmål.
Var du i besiddelse af børnepornografi?
Nej. Det var jeg afgjort ikke.
Hvor trækker du grænsen? For dig er det kunst. For andre kan det være stødende.
Jeg har en grænse.
Jeg bor i et land, hvor jeg kan samle på det, jeg har lyst til,
og så længe jeg ikke sårer nogen eller udnytter børn
bør jeg have ret til det.
Efter at have gennemgået 30.000 billeder
blev det til sidst reduceret til et billede i et vintagetidsskrift.
De blev enige om, at fotoet ikke var af en mindreårig.
Da tiltalen om børnepornografi blev fejet af bordet,
var jeg villig til at tage ansvar for min samling.
Og det indebar?
Det indebar, at jeg indrømmede, at der var pornografiske billeder.
Straffen var en bøde på 100 dollars,
obligatorisk rådgivning og ingen uovervåget kontakt til børn,
og de tre efterfølgende år var han registreret som sexforbryder.
Man kan sige meget om mig.
Det gør man, og det gør mange mennesker.
Man synes måske, at jeg er sær.
Man synes måske, at jeg er skør,
eller hvad man nu tror, og det er helt fint,
så længe man ikke siger,
at jeg er pædofil, for det passer ikke.
Paul er ikke sådan at slå ud.
Det var en uhyggelig tid, og man må være
villig til at tillade tilstedeværelsen af den smerte
og også udtrykke den lidt.
Det krævede dagligt arbejde,
men Paul ved, hvordan man rejser sig igen.
Paul Reubens.
Jeg er nysgerrig.
Det er længe siden, du var Pee-wee Herman.
Vi har fundet et Pee-wee-kostume.
Det er det ægte kostume,
og vi spekulerede over, om du kan passe det?
Nej. Det kan jeg ikke.
-Kom nu. -Nej.
-Prøv nu. -Trygl!
Bare...
Bliver du Pee-wee, når du tager det på?
Det handler ikke om bukserne. Pee-wee er i mig.
-Okay. -Er du med?
Paul fik mulighed for at bringe Pee-wee tilbage. Det var han glad for.
Og jeg tror, at det var lidt svært for ham
at indse, at han var ældre, og tiden var gået.
Men han havde altid tiltro til Pee-Wee.
Paul ringede og sagde: "Vi laver programmet igen,
"og jeg vil gerne have dig med."
Jeg sagde: "Virkelig?"
Her er post til dig, Pee-wee.
Paul, jeg troede, at du ville have en 25-årig Mailman Mike
og ikke en 60-årig Mailman Mike.
Det er den smukkeste kvinde i Puppetland, Frøken Yvonne.
Da jeg åbnede døren og kom ud som Frøken Yvonne,
kunne jeg have tisset, og folk ville have sagt:
"Frøken Yvonne var helt utrolig. Hun tissede på scenen. Jeg elsker hende."
Har vi fundet dagens hemmelige ord?
Ja, det har vi, Frøken Yvonne.
Øv, jeg gik glip af det sjove.
Kom nu, jeg vil være med!
Der var begejstring og en iboende kærlighed,
for de havde set os som børn.
Live-udgaven af Pee-wee Show on Broadway
var virkelig alt, som man kunne ønske sig.
Jeg mødtes med Paul
og bad til, at han ville lave et Pee-wee Herman projekt,
og det tog år at overbevise ham om det.
Han var bange for
at få Pee-wee Herman tilbage i en film.
Vi skriver Pee-wee's Big Holiday.
Paul tilbringer lang tid i huset.
Paul går ikke meget ud. Paul har brug for et eventyr.
Hej. Og jeg hjælper med at skrive det.
Han har brug for at lave en film til.
Åh. Æbler.
Sejt.
Der var en fornemmelse af, at Paul havde været igennem så meget,
at vi ikke havde så lang tid.
For venskab.
Som fans og folk, der beundrede ham, ville vi give ham tro på et nyt projekt.
Han elskede filmen.
Pee-wee!
Det var total forvirring. Folk var vilde med alle jokes.
Jeg sagde jo, at den var god.
Så indså man, at han var på bølgelængde med sine fans
og havde et forhold til dem.
Han fik total påskønnelse.
Skulle du selv lave dokumentaren, hvordan blev den så?
Jeg ville have taget alle mine optagelser
og alle mine fotos
og alt det, som folk ikke får at se nu,
også alt det,
og have lavet noget meget drømmeagtigt og...
Jeg ville have talt lidt foran kameraet og sagt:
"I skal se det her, og så skete det.
"Og så lavede jeg det og det. Mig, mig, mig.
"Så blev jeg anholdt, og det var grusomt, og så...
"Og så blev livet godt,
"og jeg måtte tage mig
"af folk, jeg var tæt på, der var på røven."
Jeg ved ikke, hvordan den var blevet. Det får vi måske aldrig at vide.
Efter et års optagelser stoppede Paul samarbejdet med produktionen.
Han udsatte et endeligt interview om hans anholdelse.
Jeg har det ikke godt i dag,
for jeg føler ikke,
at jeg har din tillid
til at instruere filmen.
I det store billede er det måske sådan.
Jeg tænker: "Er jeg med til at instruere filmen?" Slet ikke.
Samarbejder jeg på et større plan, end du er vant til?
Der er et større problem med kontrol.
Du har ret.
Jeg er bange for processen.
Hvordan bliver det i klipperummet?
Hvor meget har jeg ikke kontrol over
min fortælling,
eller hvad der kommer ud?
Jeg flipper ud i klipperummet.
Vi vil skændes over ting,
og det bliver risikabelt.
Jeg ved ikke, om det vil fungere,
og den, jeg vil såre mest, bliver mig.
Bør jeg derfor droppe filmen? Jeg ved det ikke.
Paul afsluttede aldrig interviewet.
Dagen, før han døde, besluttede han selv at optage.
Mere end noget andet ville jeg lave dokumentaren,
så folk kunne se, hvem jeg var,
og hvor smertefuldt og svært det var at blive stemplet som noget, jeg ikke var.
Det øjeblik, at jeg hørte nogen stemple mig,
jeg siger det bare,
som pædofil,
vidste jeg, at det ville ændre alt fremover og bagudrettet.
Jeg ville tale om og have forståelse for,
hvordan det er at blive stemplet som en paria,
så folk bliver bange for dig
og usikre på,
hvad dine hensigter er
gennem et løgnagtigt filter.
Folk skulle forstå,
at hvor der er røg, er der ikke altid ild.
Jeg ønskede,
at folk forstod, at hele min karriere,
alt jeg gjorde og skrev, var baseret på kærlighed
og mit ønske om at underholde
og bringe fryd og kreativitet
til unge mennesker og til alle.
Paul skjulte sin sygdom for alle.
Han havde været diskret hele sit liv.
Det var en udfordring for ham at lave dokumentaren,
men sidst i sit liv fandt han tillid
og besluttede, at filmen skulle afsluttes.
Han ønskede, at folk skulle se,
hvem han var som Paul.
I de sidste måneder af Pauls liv var han i et kærlighedsforhold.
Han var omgivet af sine nærmeste venner.
Han var glad.
Han havde favnet sit livs fylde i de sidste dage
og med respekt for det liv, han havde levet.
Paul var utrolig modig.
Alle de forskellige ting,
alle de forskellige følelser, elementer og faktorer,
ting, jeg så som lille,
følte jeg, at jeg kunne give tilbage.
Jeg havde været god til at samle det hele.
Jeg var som et fartøj for det hele.
Intet ville stoppe mig.
Intet ville hindre mig i at gøre det uskyldigt på alle måder,
og jeg mener, at det var det.
Derfor er jeg så stolt over det, fordi...
det leverede jeg.
Jeg levede op til det, ikke blot for jer, men for mig selv.
Jeg flyver!
Jeg er den heldigste dreng i verden.
Fugle misunder mig.
For jeg er Pee-wee.
Er I heldige som mig, drenge og piger, bliver alle jeres drømme til virkelighed.
For ved I hvad, unger?
-Jeg sagde: "Ved I hvad, unger?" -Hvad?
Jeg vil dele mit held med jer!
Jeg hedder Pee-wee Herman.
Jeg er den heldigste dreng i verden.
Farvel, drenge og piger.
Tekster af: Maria Kastberg For TransPerfect Media