Aloitetaanpa.
Kuvittele olevasi matkalla suuriin ja taianomaisiin paikkoihin,
kuten Evanstoniin ja Pilseniin, ja ehkä jonain päivänä,
jos meitä onnistaa, Schaumburgiin.
The Original Beef of Chicagolandin franchisinglaajennuksen ansiosta
samaa upeaa ja majesteettista voileipää Orleans Avenuelta
voidaan toimittaa ympäri Illinois'ta.
Minä, Chi-Chi Zucchero
ja Chuckie DeValentino, Albert Schner ja Juusto
lupaamme tarjota samaa upeaa Berzanno-laatua
joka ikinen päivä
ilman ruokasalin ja korien häiriöitä.
Ei.
Ole hiljaa, Carmen. Siniset silmäsi eivät hämmennä minua.
Haluan allekirjoituksesi heti.
Hyväksyn.
-Buongiorno, Natalia. -Buongiorno. Grazie.
Olemmeko hengissä?
Hädin tuskin.
Tina on torilla. Tiukkaa tekee, mutta pärjäämme pari päivää.
Lihatoimitukset jatkuvat pienempinä.
-Selvä. -Ja saamme maksettua palkat.
Uskomatonta.
-Niin. -Mitä? Ai eikö ole?
Jos jokainen ilta loppuelämämme ajan olisi kuin viime ilta,
niin kyllä, se olisi uskomatonta.
Kuinka paljon voitto oli?
Ei mitään.
Eikö mitään?
Miten se on mahdollista?
Meidän piti maksaa ihmisille ja ostaa juttuja.
Meidän piti ostaa putkia. Meidän piti korjata seinä.
Katteemme on surkea. Meillä on jo 190 per pää.
Entä jos nostamme sitä?
190 tuntuu erityistilaisuudelta. 200 tuntuu hallitsemattomalta.
Muistatko pariskunnan, joka kihlautui täällä?
Muistan. Neil ja minä vihimme heidät.
He työskentelevät Pellegrinolle
ja kutsuivat sinut kansainväliseen vieraanvaraisuusseminaariin.
Kansainväliseenkö?
Missä?
Japanissa.
Niin.
Hyväksynkö kutsun puolestasi?
Pitää tarkistaa kalenterini.
Minä ja Sweeps minä viimeistelemme Menestyksen polut -kaaviota.
-On paljon muita asioita, jotka… -Richard.
Sinun pitäisi mennä.
Milloin olit viimeksi lentokoneessa?
Mietin sitä.
Mieti sitä ja kerro sitten.
Montako kattausta tänään?
Uskomatonta.
-Sen pitäisi olla hyvä. -Joo.
-Juuri niin. -Aivan.
Käskin tehdä noin.
Minä…
-Tarkistan katon. -Selvä.
-Tarvitsetko apua? -En.
Hyvä on.
Ei. Minä avaan.
-Käskin tehdä noin. -Niin aioinkin.
-Tarvitsit vain jakoavaimen… -Teipin piti kestää.
-Ei se olisi ikinä pitänyt. -Olisipa.
Minulla ei ollut sitä työkalua.
Mitä siis tapahtui?
Vaikea sanoa. Hän vain putosi läpi.
Kuka putosi?
Ted.
Mitä Ted teki katolla?
Ei aavistustakaan.
Hän vain sekosi.
Onko tässä kaikki?
Kyllä.
Enemmän kuin eilen.
-Se on tavoite. -Vähän enemmän joka päivä?
Niin, mutta…
-Mitä? -Ei mitään, se on typerää. Ei mitään.
Ei. Mitä? Mitä nyt?
Eilen meillä oli vähemmän raaka-aineita.
-Niin. -Ja tilanne vain paheni.
Mutta se oli parasta. Haluan tehdä niin uudestaan.
-Olenko outo? -Et ollenkaan.
Jälkeenpäin olin aivan innoissani. En saanut unta.
En minäkään.
Mutta sitten ajattelin, että meillä on yksi käsivarsi,
enimmäkseen kaksi sidottuna selkämme taakse, ja silti pärjäsimme hyvin.
Vai mitä? Ajattelin, ettei tämä ole ohi.
Peliä ei ole menetetty.
Niin. Me taistelemme kaikki yhdessä.
Pidän siitä.
-Niin minäkin. -Tiedän.
Minä tiedän.
-Siksi tein sinusta keittiöpäällikön. -Siinä se.
Huomenta.
Kukas se siinä.
-Mistä tuo penkki tuli? -Kellarista. Putkiasentajat toivat sen.
Saanko istua?
Saat.
-Anteeksi, etten… -Anteeksi, että käskin painua helvettiin.
Kuule.
Minulla on…
Toisella aivopuoliskollani,
bisnespuolella, ei mene kovin hyvin juuri nyt.
Ajattelen: "Tämä sukulaispoika todella ajoi yritykseni konkurssiin."
Se järkyttää minua.
-Tiedän. Se on… -Hetkinen.
Sinussa on aitoa vihaa.
Raivoa, joka iskee salaman lailla kullista, eikä se ole sopimatonta.
Sanon sen henkilönä, joka on sijoittanut sinuun.
Ja joka on saanut turpiinsa oikein olan takaa.
Selvyyden vuoksi oli minun päätökseni
astua tähän värikkääseen ravitsemispaskan maailmaan.
Mitä minuun tulee, se on minun ongelmani.
Mikä siis…
Se ei ole se puoli aivoistani,
josta käskin sinun painua helvettiin.
Mikä osa aivoistasi käski minun painua helvettiin?
Toinen puoli.
Se puoli, jossa minä
rakastan sinua valtavasti.
Carm, en…
En halua, että luovutat.
Onko selvä?
Et voi lopettaa jotain vain, koska se on vaikeaa
tai koska setäsi on vihainen tai olet surullinen.
Tässä perheessä on vakava lopettamisongelma.
Ei kumbaya-ravintolaperheessä.
-Tarkoitan meidän perhettämme. -Ymmärrän.
Olen lopettanut jokaisen työn, jota olen yrittänyt. Joka ikisen.
En ole kiinnostunut mistään.
Minä vain seuraan rahaa, mikä on hyvä strategia.
Katso, miten persaukinen olen nyt.
Se ei ole sinun syytäsi vaan minun.
Olen niin persaukinen,
että joudun luottamaan
Tietokoneen ja Juuston vakavaraisen sijoitusyhtiön armollisuuteen,
että he kattavat osuuteni Ebran jutussa.
Onko selvä? Se on tilanteeni. Lakkaa siis lopettamasta.
Mitä Ebrasta?
Hän sanoi puhuvansa sinulle. Eikö hän puhunut? Joku helvetin franchisingidea.
The Bearilleko?
Ei, The Beefille.
Esikaupungin haamukeittiöt, mitä se sitten tarkoittaakin.
Voi helvetti. Se on…
Se on todella fiksua.
Onko?
On.
Olen samaa mieltä kaikesta,
mitä sanot.
Tuo kaikki
on syy lähtööni.
Lee oli oikeassa.
Ensimmäistä kertaa pitkään aikaan, kun joku sanoi noin.
Niin.
Mistä se rottanaamainen pikku peppunaama oli oikeassa?
Mikään ei muutu, jos ei muuta jotain.
Vau.
Helvetin hienoa.
Tämä paikka selviää kyllä.
Pelotat minua taas.
Hän on huippu.
Tiedän sen. Ravintolat eivät ole.
Tämä on.
Mistä tiedät, nuorukainen?
Olen ollut muutamassa.
Voinko kysyä jotain?
Jos haluan DD:n, pitääkö minun pyytää kättäsi?
-En puhu kanssasi tästä. -Älä viitsi. Yritän toimia oikein.
Veisin hänet syömään.
Kiitos, että soitit takaisin. Minä…
Niinkö?
Tiedän, että soitin teille ja jätin viestejä,
mutta löysin töitä sommelierina.
Tiedän. Se on hullua. Se on kuin perheyritys.
Se on ollut aina. Aloitan tänään.
Ei, se tuntuu hyvältä.
Aion yrittää mutta kiitos, että huolehdit minusta.
Olen pahoillani, jos tuotin pettymyksen,
mutta sanon, jos voin lähettää jonkun luoksesi.
Kiitos vielä.
-Valmista? -Kyllä vain.
-Menoksi. -Hyvin se menee.
-Kyllä. -Niin.
Tämän avulla olet valmiina seuraavaan viiteen päivään.
Seuraa tätä kuin maanantaiaamun treeniohjelmaa.
Johdat operaatiota yksin.
Siistiä.
Otetaanko lisää briossia?
-Itse asiassa kyllä. -Joo.
Jottei Carmy pelasta tilannetta viime hetkellä.
Ei. Se oli inspiroivaa ja noloa.
Olen nähnyt hänen tekevän vielä hullumpaa.
En edes halua tietää.
Hitto. Voi helvetti.
No niin.
-Sulje ovi. -Hei, mitä…
Mitä sinä teet?
Mitä helvettiä? Taidan saada paniikkikohtauksen.
Hitto.
-Haluatko, että lähden? -En, ole vain hiljaa.
Selvä.
Mitä mietit?
En tiedä. Kaikenlaista paskaa.
Kuolemaa. En tiedä.
Aivan, mutta…
Mikä oli se tunne, joka aloitti sen?
Voin lähteä Japaniin.
Se on helvetin mahtavaa.
En ole koskaan lentänyt.
Et ole koskaan lentänyt.
En.
Se on…
-Se on pelottavaa. -Niin.
Siinä on järkeä. Lentokoneet ovat kamalia.
Olet saatanan surkea tällaisessa tilanteessa.
Ei. Tarkoitan vain…
Olet lentänyt kaikkialle. Sano jotain hyödyllistä.
-Tarkoitan, että lentokentät ovat syvältä. -Hae Tina.
-Anteeksi, odota. -Hae Tina.
Odota. Lentäminen menettelee.
Lentokentät ovat syvältä.
Siellä ahdistaa. Se on täynnä ihmisiä.
Se tuntuu pahalta. Lentäminen on…
Niin.
Niinhän se on.
Lentäminen on itse asiassa ihan kivaa. Se on
aika rauhallista.
-Uskon sen. -Sitä on omissa maailmoissaan.
Kuuntelee musiikkia.
Kuuntelen vain äänikirjoja, mutta…
-Voit kuunnella sitä. -Voisin kuunnella sitä.
Todellakin.
Onko jotain muutakin?
En tiedä.
En tiedä…
Ahdistukseni nousi joskus pintaan,
kun minusta tuntui, että olin lähdössä turvalliselta alueelta
ja menin alueelle, jota pidin turvattomana.
Voi olla.
Sitä voi pitää harjoituksena.
Selvä.
-Pidän tuosta. -Niin.
Harjoituksena mitä varten?
En tiedä. Että olisit kansainvälinen liikemies.
Sehän sinä tavallaan olet.
Olet kansainvälinen liikemies.
En ajattele itsestäni niin,
mutta kai minua voi pitää kansainvälisenä liikemiehenä.
Periaatteessa.
Niin.
No niin.
Siistiä.
-Voit lähteä. Kiitos. -Ilman muuta.
-Kiitos. -Eipä kestä.
Helvetti.
-Voi luoja. -Ovi on lukossa.
-Ei voi olla totta. -Ovi on lukossa.
-Minä vitsailen. -Hei.
-Senkin… -Haista paska.
-Painu helvettiin. -Tuletko ulos?
-Anna… -Annan sinulle hetken.
Anna minulle hetki.
Olen saanut malttini takaisin.
Tänään puhun Carmenille.
Katso sitä mulkkua silmiin ja kerro, mikä meno.
-Olen samaa mieltä. -Hän ei voi kieltäytyä tästä.
-Mahdotonta. -Teet hänelle palveluksen.
Ainoa sopiva vastaus on kiitos.
Jos hän ei vastaa niin,
ainoa sopiva vastaus siihen on: "Painu helvettiin."
-Jos hän sanoo ei, vedä häntä turpaan. -Turpaan vain.
Lyön häntä turpaan. Syötän hänelle hänen hampaansa.
-Viillän häntä, jos hän kieltäytyy. -En puhu hänelle enää koskaan.
Jos hän kieltäytyy, hän kuolee.
Puukotan häntä toistuvasti kurkkuun.
Olen tosissani. Tapan hänet.
En halua tappaa häntä, vaan että hän suostuu.
Ei sinun tarvitse. Minä tapan hänet.
Hyvät herrat, esittelen teille nyt myyntipuheeni.
-Miten voit? -Hyvin. Entä sinä?
Hyvin.
Hyvä.
Mitä aiot tehdä?
Ajattelin valmistella sinulle sipuleita.
Ei enää sipuleita.
Mitä?
Tarkoitin,
että mitä aiot tehdä
elämässä tai työksesi.
No…
en ole puhunut siitä vielä, mutta minulla on ajatus.
Niinkö?
Niin.
Haluatko kertoa?
Kun se on varmaa.
Ymmärrän.
Onko sinulla taitoja?
Anteeksi. Siis tämän ulkopuolella.
-En tiedä. -Hyvä.
-Niin. -Hyvä tapa aloittaa työmarkkinoilla.
Mitä aiot kirjoittaa ansioluetteloon?
Oletko kirjoittanut oikeaa ansioluetteloa?
En, voin vain kirjoittaa "stressi".
-Hyvä. -Onko se hyvä?
-"Anteeksi." -"Anteeksi."
"Apua."
En tiedä.
Jos se ei räjäytä ihmisten tajuntaa, minun tajuntani se räjäyttäisi.
Jos saisin sellaisen hakemuksen, sanoisin, että sinua tarvitaan kymmenen.
Enpä tiedä. Täällä on aina paikka avoinna.
-Täälläkö? -Niin.
Kiitos.
Et työskentelisi minun kanssani.
-Olisit tietysti Beef-luukulla. -Totta kai.
-Ebran ohjattavana. -Aivan. Kyllä.
-Ebran kanssa. -Mentori.
Niin.
-Kuule, palaan pian. -Selvä.
-Mitä mieltä olette? -Se oli naulitsevaa.
Se on helvetin pitkä.
Erinomaista dataa. Se on pitkä mutta hyvä.
-Tuskallinen. Sitä pitää karsia. -Käskisitkö karsimaan The Fountainheadia?
Jos se olisi viidellä lautasliinalla, kyllä käskisin.
Nämä eivät ole lautasliinoja vaan serviettejä.
Sait minut sanomaan beta, EBITA. En edes tiedä, mikä se on.
Varmistan etukäteen, että kaikkien motivaatiot ovat synkassa. Älä huoli.
-Miten menee? -Terve.
Carmen.
-Aloitetaan sitten. -Voi helvetti.
-Kuvittele meidät matkalla taianomaisiin… -Haluan, että teette sen.
-Mitä? -Franchisingin.
-Etkö halua kuulla ehdotusta? -Ei minun tarvitse.
Teidän ansiostanne tämä paikka on tällainen.
Näyttäkää niille.
Kiitos.
Kiitos, Carmen.
Ainoa vastaus. Eikä kenenkään tarvinnut lyödä ketään turpaan.
Olisin kyllä.
-Katto on kunnossa. Kokeilkaa lavuaaria. -Hienoa, kiitos.
Annan korttini. Sanoin, että annan korttini.
No.
-Hän lähti. -Siinä hän menee.
Hienoa. Haluatko kokeilla lavuaaria?
Taidat olla lähempänä. Kokeile sinä.
Ajattelin vain, että koska olen täällä töissä ja minulla on tekemistä
ja sinä olet putkiasentajan asussa. Luulin, että se oli tunnelma.
Minulla on kokin asu, sinulla putkiasentajan.
Tiedän.
Kuin ne vastaisivat ammatteja.
-Niin. Todellakin. -Siistiä.
Kiitos. Nössö.
-Mitä sanoit? -Kiitos.
Taisit sanoa jotain muuta.
-Että sinun pitäisi tehdä se. -Taisit kutsua minua nössöksi.
-Minusta tuntui… Voin olla väärässä. -Ei.
-Hän on kokki. -Ehdottomasti.
-Nynny. -Teit sen taas.
Sanoin, etten tiedä. Voi luoja.
-Mitä? -Minulla on jano.
Minua janottaa, koska emme tiedä, toimiiko lavuaari.
Tarvitsetko vettä? Minä voin auttaa.
-Siistiä. -Minä hoidan.
-Haluatko, että hoidan sen? -Luultavasti.
Voin hoitaa sen.
Olen kiitollinen teistä.
Tiedän, että tulitte Berzattojen takia, mutta on hienoa, että jäitte tänne…
Kiitos. Ei kestä.
-Mistä? -Tuosta äskeisestä sivumonologistasi.
-Se oli mukavaa. -Mikä?
-Ei mikään. -Selvä.
-Selvä. Niin. -Aloitan tämän nyt.
Kiitos. Kiitos paljon, senkin nynny.
Mitä… Mitä sanoit?
Hei.
-Tunnetko jonkun Peter Clarkin? -Mitä?
Tunnetko jonkun Peter Clarkin?
Hän jätti viestin. Hän yritti saada sinua kiinni ja puhua ravintolasta.
-Mitä siitä? -En tiedä.
Hän soitti sinulle eilen viidesti.
En tiedä, kuka hän on.
Niinpä tietysti.
Stevie lähetti toisen numeron, jos unohdit.
En unohtanut.
Soititko hänelle?
Huomenna.
Lähdetkö oikeasti?
En voi jäädä.
Ei kukaan pyydäkään sitä.
Soitan Albertille.
Marcus.
Et nähnyt mitään.
Sinä olet se paskiainen.
-Olen kokki. -Miksi teit tämän minulle?
Kerran tarvitsin lusikan maistaakseni jotain.
Minulla ei ollut lusikkaa, joten vannoin sillä hetkellä,
että minulla olisi aina lusikka.
-Mutta nyt muilla ei ole lusikoita. -Ei murehdita heistä.
-Entä jos minä tarvitsen lusikoita? -Keksitään jotain.
Ebra?
Mitä nyt?
Ebra?
Sinä olet kettu.
Juuri niin.
Särje sydämeni lattialle.
Suo anteeksi, Luca. Haen lakaisijan sydämelleni.
Selvä.
Pitkin lattiaa.
-Hän taisi nähdä lusikkalaatikon. -Niin näki.
Ilmavuus on todella…
Se on myyntivaltti.
Ne päästävät valon lävitseen.
Ehdottomasti. Emme halua täyttä…
Emme halua minkään vievän tuota kaunista näköalaa.
Korjaa, jos olen väärässä, mutta nythän on krysanteemikausi?
Niin on. Mistä tiedät?
-Sanoinko sen oikein? -Krysanteemi?
-Krysanteemi. -Se tarkoittaa kultakukkaa.
-Se voisi olla oikea tapa maksimoida. -Se olisi yksi tapa.
Tulppaanitkaan eivät ole hassumpia, mutta krysanteemit kestävät hyvin.
Voimmeko jättää tämän hetkeksi? Palaan pian.
-Toki. Olen tässä. -Kiitos paljon.
-Hei. -Kaikki hyvin?
On.
Paskat. Kaikki on loistavasti.
-Entä sinulla? -Samoin.
Kiva.
-Tiedoksesi… -Selvä.
…koko iltana kaksi vakioasiakasta, kihlajaiset.
Milloin?
19.30. Hän haluaa kosia illallisen jälkeen ja pyysi keittiökierrosta.
Hyvä on, Romeo.
VIP-vieraita?
Kolme. 17.45, 18.30 ja kahdeksalta.
Huippua.
Pidetäänkö jokainen pöytä 90 minuutissa?
-Se toimi hyvin eilen. -Tehdään se uudestaan.
-Selvä. -Selvä.
Selvä.
Osaan yhä.
No niin.
-Tämähän on täydellinen. -Pidätkö siitä?
-Hei. Miltä näyttää? -Hei.
Hyvähköltä.
Kelpaa minulle.
Pidetään pienemmät annokset varmuuden vuoksi.
Ilman muuta.
-Siistiä. -Voinko auttaa jotenkin?
-Et, kaikki hyvin. -Niinkö?
-Selvä. Kiitos. -Kiitos.
Hei, Syd.
Mikä on?
Olit mahtava eilen.
Me kaikki olimme.
-Tina ja ruusukaalit? Se oli hullua. -Tiedän. Toki.
Marcus oli kuin Titaanien taistelusta.
He olivat mahtavia, mutta sinä olit helvetin mahtava.
Katson näitä lukuja, ja tämä on yleensä päiväni vaikein hetki.
Se on stressaavaa ja epämiellyttävää, ja yleensä minua kauhistuttaa.
Mutta tänään en murehdi.
Koska meillä on jonkinmoinen laskuvarjo, vai?
Koska meillä on kapteeni.
Eilisilta oli kuin suoraan helvetistä.
Niin oli.
Mutta tiedätkö sen tunteen,
kun on siellä, missä pitääkin?
Joo.
Tiedän.
Fakit kokoon.
-Selvä. -Selvä.
-Piileskelittekö siellä? -Ei, odotimme merkkiäsi.
-Kihlajaiset tänään. -Selvä.
19.30, pöytä 20.
Hän haluaa kosia heti jälkiruoan jälkeen.
Mennään askeleen pidemmälle, pojat.
Viedään baaripöytä ulos, valoja, tunnelmaa, kukkia.
Nainen on töissä akvaarion kalojen suojelussa.
Selvä. Kiva.
Kellarissa on mereneläväaiheinen pöytäliina. Pannaan se pöydälle.
Annetaan heille hetkensä. Sitten viedään heidät keittiöön samppanjamaljalle.
-Niin. -Onko selvä?
-On. -Aloittakaa.
-Selvä. -Selvä.
Minun pitää kuitata toimitus.
-Palaan pian. -Selvä.
TUNTEMATON NUMERO
Haloo?
Carmen Berzatto?
Puhelimessa.
Peter Clark tässä.
Sinua on vaikea tavoittaa.
Soitin seitsemän kertaa.
Mistä on kyse?
Missä helvetin häälaatikko on?
Siirsikö joku juhlalaatikkoa?
Näkisitpä tämän paikan, amigo.
Hei. Mikä hätänä?
-Ei mikään. Kaikki hyvin. -Carm.
Peter Clark soitti.
Tähtimies.
Nytkö jo? Eilisillalta?
Hän ei ollut täällä eilen.
Milloin sitten?
Pari kuukautta sitten.
Muistatko, kun teimme lunta?
Hitto, selvä.
Hetkinen. Kuka täällä sitten oli eilen?
Asiakas.
Haluanko tietää, mitä hän sanoi?
Hän sanoi…
Hän sanoi paljon. Hän…
Anteeksi, hän…
Hän sanoi, että ruoka oli poikkeuksellista.
Ja luovaa.
Hän sanoi, että paikan lahjakkuutta ei voi kiistää.
Mutta?
Hän ei ole voinut lakata ajattelemasta kampasimpukka-annosta.
Vieraanvaraisuus oli kaunista.
Hän sanoi, että huone tuntui elävältä olematta teennäinen tai väkinäinen.
Saimmeko tähden?
Saitte kaksi.
Ajattelin, että meidän pitäisi
odottaa päivän loppuun.
Siinä on järkeä.
Siten kaikki voivat olla rauhassa ja…
-Keskittyä. -Aivan.
-Onnittelut. -Kiitos.
Niin. Samoin.
Selvä.
Onko sinulla kaikki?
Luulen niin.
-Kiitos kyydistä. -Eipä kestä.
Tunnen väkeä Kööpenhaminassa. Voin suositella sinua paikkoihin.
Kiitos paljon.
Kunhan et nolaa minua.
Carmy on poissa pelistä.
Toisen meistä on otettava hänen paikkansa.
-Ai tappelisimmeko kuolemaan asti? -Niin sen pitäisi olla.
Se olisi syvältä, mutta tappaisin sinut.
Eikä.
Olen menossa ravintolaan harjoittelemaan vapaapäivänäni.
Se ei yllätä minua.
Ei lähelläkään. Voitit jo.
Olet sekaisin. Mene lennolle.
Menen.
Pakko sanoa.
Olen työskennellyt parhaissa paikoissa parhaiden kokkien kanssa.
The Bearilla on etulyöntiasema niihin kaikkiin nähden.
Sillä on jotain, mitä muilla ei ole.
Mitä?
Perhe.
Minä menen.
-Olet rakas. -Samoin.
-Pidetään yhteyttä. -Hyvä on.
Olen iso tyttö.
Sano: "Hyvä, Bearit."
Äiti, kaikki on hoidettu.
Hyvä, Bearit.
Kakku on hoidettu. Ilmapallot on hoidettu.
Sinun ei tarvitse lisätä hohtoa.
Hohtoa on tarpeeksi. Lupaan sen.
Syönkö jalkojasi?
Ei DJ:tä. Ei mitään ihmeellistä.
Ehdottomasti ei. Olet outo.
Selvä. Minäkin rakastan sinua.
Mitä sinulla on? Mitä sinulla on siinä?
Mikä on vialla?
Ei mikään.
Keittiöpäällikkö on siisti titteli.
Se on virallinen.
Olet kova nainen.
Niinhän minä sanoin.
-Et valehdellut. -Minun ei tarvitse valehdella.
Saatko huutaa ihmisille ja heitellä tavaroita?
Kyllä. Olen muuttunut. Olen täysi psykopaatti.
-Tosi siistiä. -Eikö?
Siitä on myös paljon apua.
-Saan purettua kaiken. -Aivan.
Sitten minun ei tarvitse raivota sinulle.
Näetkö? Uusi työ on nyt jo siunaus.
Niin on.
Luuletko, että pystyn siihen?
Tiedän, että pystyt, kulta.
-Senkin valehtelija. -En halunnut, että räjähdät.
Olen keittiöpäällikkö. Olen sivistynyt.
-En räjähdä. -Kuka nyt valehtelee?
Hei.
Sinusta tulee paras keittiöpäällikkö.
-Ethän valehtele? -En koskaan.
Suukkoja.
Tässä se on. Franchising.
Liedet tuonne.
Leikkuri taakse.
Jääkaapit tähän alas.
Täällä ei ole mitään!
Nyt ymmärrän. Haamukeittiö. Näkymätön.
-Se on täällä, mutta sitä ei näe. -Miksi olet negatiivinen?
Kuset aina jotain. Tästä tulee hienoa.
Albert, olemme toiminnassa.
Se on täydellinen.
Lähetän sinulle kaikki asiakirjat välittömästi.
Voinko tehdä muuta?
Kuten haluat.
"En valehtele. Käytin ehkäisyä."
-Voi luoja. -"En kertonut hänelle oikeaa nimeäni."
-Tuo on Moody-serkku. -Moody-serkku.
Tässä tulee seuraava.
"Hän oli ruma.
Hän oli niin ruma, että eläintarhassa hän sai yhden lipun sisään
-ja toisen ulos." -Ja toisen ulos.
Tuo on Red-setä.
Ei, se on veljeni Zeke.
-Mitä? -Tuo on Zeke.
Sitä ei lasketa. He ovat kaksoset.
Viimeinen.
"Hevonen, hevonen, valtakuntani hevosesta."
-Tuo on selvästi sir Derek Jacoby. -Oikein.
"Rooma on mafia. Tuo heille kuolema, ja he rakastavat häntä sen takia."
-Olet hyvä. -No siis…
Mitä aiot tehdä tänään?
-Kiitos. -Kiitos.
Katsotaanpa. Ensimmäinen vapaapäiväni sataan vuoteen.
Hengailen kanssasi, syön näitä, kunnes vaivun koomaan,
enkä sitten puhu kenellekään loppupäivänä.
-Kuulostaa täydelliseltä. -Kiitos. Olen samaa mieltä.
Olen yrittänyt kovasti olla puhumatta tästä.
Voi luoja, lopeta.
Miksi hymyilet noin? Lopeta.
Hyvä on, panen sen… Selvä.
Panen sen pois.
Olen vain hyvin ylpeä, ja tämä on siistein juttu ikinä.
Rakastan sinua hyvin paljon.
Sanoin sanottavani.
Hienoa.
-Oliko se siinä? -Oli.
-Valmista? Hienoa. -Valmista. En puhu siitä enää ikinä.
Ei ole mitään puhuttavaa.
Ei mitään. Se on siistein juttu ikinä.
-Voi luoja. -Syön vain ruokaani.
-Normaaliin tyyliinkö? -Kyllä.
-Niin. -Voin leikata vain yhdellä kädellä.
Selvä. Minusta tuntuu, että sinulla on vaikeuksia.
Olen tuntenut Suen yli vuosikymmenen. Hän on mukava ihminen.
Tämä olisi muutenkin mennyt hyvin, mutta onneksi puhut hänelle.
Hän on mahtava.
-Enpä tiedä. -Mitä et tiedä?
En tiedä. En ole tehnyt tätä ennen.
Carmy, se on helppo nakki.
Olet mukava ihminen mutta myös outo.
Sinulla on outo työ, jossa on paljon outoja, luotaantyöntäviä ihmisiä.
Sinulla on paljon tarinoita.
Kun tapasin Michellen,
hän otti etäisyyttä psykoottiseen perheeseen, kun hän tapasi uusia ihmisiä,
mutta siihen pitää nojata.
On tarinoita, traumoja, pimeyttä ja ruokaa.
-Niin. -He ihastuvat siihen.
Se on talon myymisen vastakohta. Pitää aloittaa kummituksilla.
Olen kateellinen. Olisipa minulla tarjota samaa kuin sinulla.
Minulla on tavallinen työ.
Minulla on kaunis vaimo. Vanhempani ovat mukavahkoja.
Minulla ei ole mitään. Sinulla on aarreaitta.
Hyvin se menee.
Tuosta on apua. Kiitos.
Hymyile tai älä. Sillä ei ole enää väliä.
-Selvä. -Se on vanhanaikainen…
No niin.
Voisitko odottaa?
-Ai odottaa tässä? -Niin.
Voin.
-Selvä. Kiitos. -Onnea matkaan. Hyvin se menee.
Hei.
Tulin tapaamaan Sueta.
Mikä nimesi on?
Carmen Berzatto.
-Kerron, että olet täällä. -Selvä. Kiitos.
-Carmen? -Hei.
-Sue. -Hei, Sue.
-Mukava tavata. -Samoin.
-Istu alas. -Kiitos.
Rentoudu.
Tunnet siis Stevenin.
Niin tunnen. Steven on serkkuni.
Isän vai äidin puolelta? Minulla on iso perhe.
Niin, kai se on vähän… Sitä on vaikea selittää.
Ymmärrän. Minullakin on sellaisia.
-Hän sanoi, että olet kokki. -Olin kokki.
En ole enää.
Luin, että olit aika hyvä.
Olin ihan hyvä.
Millaista se on?
Onko se kuin telkkarissa, huutoa ja sähläystä?
-Joskus on. -Varmasti.
Aina kun katson ravintolaohjelmia, päädyn huutamaan televisiolle.
"Olkaa nyt hiljaa."
-Et ole väärässä. -"Kuunnelkaa."
-Paljon draamaa. -Niin on.
No niin. Carmen, sinähän käytät Carmenia?
Joo, tai Carmya.
Carmy.
Carmy, mikä tuo sinut tänne?
Tuota…
Olen aina pitänyt…
Tuota…
Anteeksi, olen vähän hermostunut.
-Ei ole mitään syytä hermoilla. -Selvä.
Anteeksi, minä vain…
Olen aina etsinyt luovia ilmaisukeinoja.
Pidän piirtämisestä.
Pidän taiteesta.
Se sai minut kiinnostumaan ruoasta.
Siis alun perin ammatillisesti.
Puhunko nyt tyhmiä? Anteeksi, onko tämä…
Ei, sano, mitä vain haluat.
-Selvä, kiitos. -Eipä mitään.
-Perheelläni oli ravintola… -Ihanaa.
Kun olin lapsi,
pidin
ruoan väreistä.
Ne muuttuivat, kun ruokaa valmistettiin…
Kävin mieheni kanssa yhdessä ravintolassa, Everissä.
Tiedätkö sen?
Olin siellä töissä.
Niinpä tietysti.
Saimme alkuruoan, tai oikeastaan se oli kuin teos.
Tilasimme annoksen, jossa oli vain herneitä ja lihaa.
Tuijotimme sitä ja sanoimme molemmat,
ettemme olleet nähneet moista vihreän sävyä ennen.
Se oli…
Eloisa.
Se on oikea sana.
Siirryt siis ruoanlaitosta muualle. Se on
varmasti iso muutos.
Onko sinulla ideoita siitä, mitä haluat saavuttaa tai kokeilla?
On.
Meillä oli taannoin illallinen,
ja kaikki meni pieleen.
Alusta asti, sää, kaikki.
-Se oli kamalaa. -Onpa ikävä kuulla.
Olen nähnyt vastaavaa ennenkin.
Ravintoloissa kaikki menee pieleen.
Niissä on tarkoituksella
jotain aivan kestämätöntä.
Se on vaarallinen ammatti. Se on hermoja raastava ammatti.
Se on hyvin…
Hyvin vaikeaa.
Mutta kaikki esteet ovat tavallaan sen juju.
Sitä tuntee saavuttaneensa jotain ja menestyneensä,
mutta se kestää vain hetken, koska sitten pitää tehdä sama juttu samalla tavalla
uusilla esteillä seuraavana päivänä.
Luulen, että pitkän aikaa…
Paremmin sanottuna koko sen ajan, kun olen tehnyt tätä…
Halusin vain
päästä päivän loppuun.
Halusin vain selvitä siitä.
Halusin
selviytyä.
Minä…
En halunnut tuntea työkavereitani.
Minua ei kiinnostanut pitää heistä.
Näin heidät työkaluina, jotka auttoivat minua selviytymään
keittiössä.
Toissa päivänä oli surkein illallinen, jonka aikana olen työskennellyt.
Se oli täysi paskamyrsky.
Se ei johtunut henkilökunnasta
vaan olosuhteista. Ja…
Tiedän, että jos olisin ollut vastuussa…
Jos olisin ollut keittiöpäällikkö,
olisin pahentanut tilannetta. Olisin selvinnyt, mutta…
Olisin tehnyt siitä epämiellyttävää, koska työ sai minut tuntemaan niin.
Sain itseni tuntemaan niin, koska luulen, että usein
sisälläni tapahtuu kaikenlaista,
koska usein aivoni ovat yhtä paskamyrskyä.
Tämä illallinen.
Se oli kaikille tärkeä.
Kaikki tekivät parhaansa ja rakastivat niin paljon,
ettei tuntunut siltä,
että yksi ihminen yritti selviytyä.
Se tuntui ryhmältä ihmisiä, jotka tukivat toisiaan
ja kannustivat toisiaan.
Niin hullua kuin se olikin, ja meno oli hullua,
ja vaikka se olisi voinut riistäytyä käsistä,
se ei riistäytynyt.
Ja vain…
Sain katsoa, kun kaikki tekivät maalin.
Se oli
mahtavaa.
Vaikka se oli syvältä, minulla ei ole ollut koskaan niin hauskaa.
Selvä.
Vau, tuo on…
Tarkoitin sitä, kun kysyin, mitä toivot saavuttavasi tai kokeilevasi täällä…
Anteeksi.
…arkkitehtifirman harjoittelijana, mutta…
Olen pahoillani.
Oletko kunnossa?
Olen.
EI RAJOJA
KÖÖPENHAMINA NEW YORK
Tiedän, että on syntymäpäiväsi.
Haloo.
Haluan vain esitellä työpaikkaani hetken, ja sitten teemme jotain hauskaa.
-Sopiiko? -Sopii.
Mutta minun on sanottava, että työni, ravintolani, on hyvin vakavaa.
Se on hyvin hieno. Se on hyvin ammattimainen.
Ei siis naureta.
-Kuten Carmy-setä? -Ei hauskaa. Mitä?
Vakava kuten Carmy-setä?
Juuri niin kuin Carmy-setä.
Oukki doukki. Käänny oikealle.
Nyt olet keittiössä.
Katso tätä. Odota, katso. Tämä tässä.
Odota. Jälkiruoat tehdään täällä.
-Mitä mieltä olet? -Selvä.
Tuon seinän toisella puolella on valokatkaisin.
Voisitko laittaa sen päälle? Kiitos.
Onnea sulle vaan
Onnea sulle, Eva
Onnea sulle vaan
Puhalla kynttilät!
Tässä.
-Mikä tämä on? -Kaikkea, mitä tarvitset matkustaessasi.
Olen lentänyt maasta vain kerran ja vihasin sitä.
Tässä on kaikki, mistä oli apua tai mitä kaipasin.
Pahoinvointilääkettä, särkylääkettä päänsärkyyn,
närästyslääkettä, jos vatsaan sattuu,
ja Alka-Seltzeriä, jos vatsaan ei satu, mutta sinun pitää röyhtäistä.
Ja puolikas bentso. Muuta ei tarvita.
Ai niin. Korvatulpat siltä varalta, että korvasi poksahtavat liikaa.
-Vitamiinilisä? -Vitamiinilisä.
Lennolle sinne ja takaisin.
-Kiitos. -Eipä kestä.
Sinulla ei ole aavistustakaan.
Ei aavistustakaan.
-Kakkua! -Haluatko ensimmäisen palan?
Haluatko sinä?
Etkö? Nostan hattua.
Hyvä on.
-Sano vain, niin perun matkan. -Mitä?
Konferenssi kestää neljä päivää,
mutta matka kestää yli päivän. Paluu kestää yli päivän.
Lisäksi on aikaero. Saatan menettää päivän.
Lisäksi Tokion ulkopuolella on ninjamuseo, jolle haluaisin omistaa päivän.
-Tuntuu pahalta jättää teidät. -Ymmärrän,
mutta meillä on homma hanskassa, ja se on sinun ansiotasi.
Tästä tulee siistiä. Sinulla tulee olemaan hauskaa.
Luulen niin. Kiitos.
Kuinka ison palan haluat?
-Voinko tuoda sinulle jotain? -Voit.
Selvä.
-Tarroja. -Tarroja.
-Ja karkkia, mitä tahansa oudonmakuista. -Oudonmakuista karkkia.
-Niin, tai rajoitettua erää. -Rajoitettu erä.
Jos otat valokuvakopissa kuvan,
saanko sellaisen, jossa olet ihan…
-Joo. -Siistiä.
Saat samuraimiekankin kaupan päälle. Kiitos.
MIKEY OLIT OIKEASSA CLARE BEARISTA
AJATTELEN SINUA TÄNÄÄN EI TOIMITETTU
KAIKKI HYVIN EI TOIMITETTU
Se on vaniljaa.
Isä kerää kynttilöitä.
Ei, ei, ei! Ei!
Menemme nopeasti.
-Lahjat. -Vau.
Jessus. Minä hoidan.
Eikö kukaan koskenut siihen?
-Ei. -Miltä se maistuu?
-Minä leikkaan, pane sinä lautasille. -Selvä.
-Saatan pudottaa… -Antaa mennä.
-Ole hyvä. -Selvä.
Haluan kulman.
Ei. Lapset saavat kulmapalat. Aikuiset saavat keskipalan. Se on sääntö.
Se on paras osa.
Kuinka ison palan haluat?
Tosi ison. Voin ottaa tosi ison.
Haluatko tämän kulman vai…
-Ottakaa joku kulmapala ennen minua. -Se on vaniljaa.
Kuinka paljon täytit? Kynttilöitä on paljon.
-50. -50, onnittelut!
Selvä.
Emily, äitisi kielsi sokerin.
Olen pahoillani. Käteni ovat sidotut.
-Syd. -Hetkinen. Lahjat.
Kukaan ei auta minua.
-Leikkaan tätä itsekseni. -Minä autan.
-Tämä on terävä veitsi. -Tarvitsetko toisen?
Hei, tämä on sinun tehtäväsi.
-Älä viitsi. -Sinä pystyt siihen.
Pane palat edes lautasille.
Tuplataan. Nyt lähtee.
Nyt lähtee.
Saat seuraavan palan.
Minä kierrän tätä kautta.
Käännös: Iina Fagerlund