La oss begynne.
Se for deg at du er på en reise til store og magiske steder
som Evanston og Pilsen, og kanskje, bare én dag,
om vi er heldige, Schaumburg.
Original Beef of Chicagolands franchise-pakke
gjør at den samme vakre sandwichen fra Orleans Avenue
kan leveres i hele Illinois.
På vegne av meg selv, Chi-Chi Zucchero,
Chuckie DeValentino, Albert Schner og Osten,
lover vi å levere den samme imponerende Berzanno-kvaliteten
dag ut og dag inn
uten plagene med servering og kurver.
Nei.
Slutt å snakke, Carmen.
De blå øynene skremmer meg ikke.
Jeg forventer signaturen din umiddelbart.
Jeg aksepterer.
Buongiorno, Natalia.
Buongiorno. Grazie.
Er du i live?
Så vidt.
Tina er på bondens marked nå. Det er knapt,
men vi har nok til et par dager.
Kjøttleveringene fortsetter med redusert ordre…
-Ok. -…og vi vil klare å betale lønningene.
Utrolig.
-Ja. -Hva? Ikke utrolig?
Om hver kveld resten av livet er som i går kveld,
ville det vært utrolig.
Hva tjente vi?
Ingenting.
Ingenting?
Hvordan er det mulig?
Vi må betale folk og kjøpe ting.
Vi måtte kjøpe mange rør. Vi måtte fikse en vegg.
Marginene er elendige. Vi er allerede på 190 dollar per gjest.
Hva om vi øker det?
Hundre og nitti føles som en spesiell anledning, 200 føles ute av kontroll.
Husker du paret som ble forlovet her?
Å, ja. Neil og jeg viet dem.
De jobber for Pellegrino,
og de inviterte deg til et internasjonalt fagseminar.
Internasjonalt?
Hvor?
Japan.
Ja.
-Så jeg svarer for deg, ok? -Ja, jeg må sjekke timeplanen min.
Sweeps og jeg
finpusser Veien til suksess, og det er mange andre ting som er…
Richard,
du bør dra.
Når var du sist på et fly?
Skal tenke på det.
Ok, tenk på det, og gi meg beskjed.
Bordsetninger i kveld?
Utrolig.
-Ja, det blir bra. -Ja.
-Ja.
Jeg ba deg gjøre det.
Jeg skal…
-Jeg skal sjekke taket. -Ok.
-Trenger du hjelp? -Nei.
-Ok. -Ok.
Nei. Jeg fikser det.
-Jeg ba deg fikse det. -Jeg skulle.
-Jeg sa du trengte skiftenøkkel… -Teipen holder.
-Nei, teipen holder ikke. -Jo.
-Jeg hadde ikke… -Holder ikke noe.
Hva skjedde egentlig?
Vanskelig å si. Han bare falt gjennom.
Hvem falt gjennom?
Ted.
Hva gjorde Ted på taket?
Jeg aner ikke.
Han koblet seg av tauet.
Ok, er dette alt?
Ja, chef.
Mer enn vi hadde i går.
Det er målet.
Litt mer hver dag?
Ja, men…
-Hva er det? -Glem det, det er dumt.
Ok, nei, jeg… Hva er det?
I går kveld hadde vi mindre å jobbe med.
-Ja. -Og det ble bare verre.
Men det var supert.
Jeg vil det igjen.
-Er jeg rar? -Nei.
Og etterpå var jeg helt gira. Jeg fikk ikke sove.
-Samme her. -Ja.
Men så tenkte jeg at vi har én,
eller for det meste to armer bundet bak ryggen, og vi klarte oss bra.
Ikke sant? Jeg tenkte at dette ikke var over.
Kan ikke utelukke dette ennå.
Ikke sant? Vi skal…
Vi skal kjempe sammen.
Jeg liker det.
-Jeg også. -Ja, jeg vet det.
Jeg vet det.
-Derfor er du kjøkkensjef. -Ja.
Ja.
God morgen.
Se hvem det er.
Hvor kom den benken fra?
Kjelleren. Rørleggerne tok den opp.
Får jeg sette meg?
Det får du.
-Beklager at jeg… -Beklager at jeg ba deg dra til helvete.
Altså…
Jeg har…
Den ene siden av hjernen, forretningssiden, er ikke ok nå.
Jeg tenker: "Nevøen min
kjørte forretningen min i grøfta."
Opprørende for meg.
-Jeg vet det. Det er… -Vent litt.
Jeg har ekte sinne.
Et jævla lyn som flyr ut av kuken min-sinne, og jeg syns
det er på sin plass.
Som en som investerte i deg, ikke sant?
Og ble rævkjørt som bare faen, ikke sant?
Bare så det er klart, det var min avgjørelse
å gå inn i denne fargerike verdenen av jævla matservering.
Det er min feil og mitt problem, ok?
Og det…
Det er ikke den siden av hjernen min
som ba deg dra til helvete.
Hvilken del av hjernen din gjorde det?
Den andre siden.
Den siden der jeg…
er så jævla glad i deg.
Carm,
jeg vil ikke at du skal gi opp.
Greit?
Du kan ikke slutte med noe bare fordi det er vanskelig,
fordi onkelen din er sint på deg eller fordi du er trist.
Vi har et alvorlig gi opp-problem i denne familien.
Ikke kumbaya-restaurantfamilien.
-Men familien vår. -Ja.
Jeg har sluttet i hver jobb jeg har prøvd.
Hver eneste. Jepp. Jeg er ikke interessert i noe.
Jeg følger bare pengene. Det er en god strategi.
Men se hvor jævla blakk jeg er nå.
Igjen, ikke din feil, min feil.
Jeg er så blakk
at jeg må stole på velviljen
til PC-ens og Ostens investeringsselskap
og la meg rævkjøre for å satse på Ebra.
Ok? Det er ståa for meg. Så ikke noe slutte-tull.
Ebra?
Han sa han skulle snakke med deg.
Gjorde han ikke det? En franchise-idé.
Hva mener du? For The Bear?
Nei, The Beef.
Spøkelseskjøkken i forstedene, hva enn det betyr.
Faen ta. Det er…
Det er veldig smart.
Er det?
Ja, det er det.
Onkel J, alt du sier…
Jeg er enig.
Ok, alt du sier…
Derfor må jeg dra.
Lee hadde rett.
Det er første gang på lenge at noen har sagt det.
Ja.
Hva sa det rottetrynet?
For å bryte mønstre må du bryte mønstre.
Jøss.
Jævla fjongt.
-Det vil gå bra med dette stedet. -Nå skremmer du meg igjen.
Hun er ekte vare.
Jeg vet det. De jævla restaurantene er ikke det.
Denne er det.
Hvordan vet du det?
Jeg har vært på en del av dem.
Får jeg spørre om noe?
Om jeg vil ha DD, må jeg be om din godkjenning?
-Glem det. -Kom igjen.
-Jeg prøver å gjøre det rette. -Glem det.
Vil be henne på middag.
Takk for at du ringte tilbake. Jeg…
Ja?
Jeg vet at jeg ringte dere og la igjen noen beskjeder,
men jeg fikk faktisk jobb som sommelier.
Jeg vet det. Sprøtt. Det er et familiedrevet sted.
Vært der i evigheter. Jeg begynner i dag.
Nei, det føles bra.
Så jeg skal prøve det,
men takk for omtanken. Beklager om jeg skuffet deg på noen måte.
Jeg sier fra om jeg har noen til deg.
Takk igjen.
-Klar for i kveld? -Ja.
-Kom igjen. -Dette fikser vi.
-Ja. -Ja.
Ok, dette gjør deg klar for de neste fem dagene.
Gjør dette, så ligger du i forkant.
Du skal gjøre jobben alene.
Kult.
Dobbelt opp med brioche?
-Ja? -Ja.
Ingen trenger å se Carmy redde dagen igjen.
Nei.
Det var inspirerende og flaut.
Ikke det sprøeste jeg har sett ham gjøre.
Jeg vil ikke vite det.
Steike. Faen ta.
Kom igjen.
-Lukk døren. -Hei, hva…
Hva gjør du?
Faen. Jeg tror jeg har et panikkanfall.
Faen…
-Skal jeg gå? -Nei, bare vær stille.
Ok.
Hva tenker du på?
Jeg vet ikke. All slags dritt.
Døden. Jeg vet ikke.
Akkurat, men…
Hva tror du ga deg følelsen som startet det?
Jeg kan dra til Japan.
Richie, det er utrolig.
Jeg har aldri vært på et fly.
Aldri vært på et fly.
Nei.
Det er…
-Det er skummelt. -Ja.
Det gir mening. Fly suger.
Ja, du suger på dette.
Nei. Jeg mener at…
Du har flydd overalt. Si noe som er til hjelp.
-Jeg mener at flyplassene suger. -Bare hent Tina.
-Beklager, vent. -Bare hent Tina.
Vent. Det er greit å fly.
Flyplasser suger, ok?
Det er der man får angst. Det er der alle folkene er.
Det er det som føles ille. Fly-delen er…
Ja.
Ja, det er vel sant?
Ja, fly-delen er ok.
Det er…
faktisk fredelig.
-Det ser jeg for meg. -Du er i din egen verden.
Du hører på musikk.
Jeg hører bare på lydbøker, men…
-Du kan høre på det. -Dokumentarbøker. Ja.
Ja, helt klart.
Tror du det er noe annet også?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke, jeg…
Angsten min
har kommet når jeg har følt at jeg forlot en trygg sone.
Og på vei inn i det jeg trodde kunne være en utrygg sone.
Det kan være det.
Ja.
Du kan se på det som trening.
Ok.
-Jeg liker det. -Ja.
Trening for hva?
Jeg vet ikke, du er en internasjonal forretningsmann.
For det er det du er, ikke sant?
-Du er en internasjonal forretningsmann. -Jeg ser ikke slik på meg selv,
men jeg er vel en internasjonal forretningsmann…
teknisk sett.
Ja.
Greit.
-Ok. -Kult.
-Du kan gå. Takk. -Greit, absolutt.
-Takk. -Når som helst.
Faen.
-Herregud. -Døra er låst.
-Du tuller. -Døra er låst.
-Jeg tuller. -Hei.
-Din jævla… -Faen ta deg.
-Kom deg ut. -Kommer du ut?
-Gi meg… -Jeg gir deg et øyeblikk.
Gi meg et øyeblikk.
Jeg har fått tilbake fatningen.
I dag skal jeg snakke med Carmen.
Se jævelen i øynene og si hva greia er.
-Helt enig. -Han kan umulig si nei.
-Umulig. -Du gjør ham en tjeneste.
"Takk" er eneste passende svar. Om det ikke er svaret,
er ditt passende svar: "Dra til helvete."
-Ja. Sier han nei, slå ham. -Slå ham, for faen.
-Jeg slår ut tennene hans. -Jeg kutter ham opp om han sier nei.
Jeg vil aldri snakke med ham igjen.
Sier han nei til deg, er han død.
Jeg knivstikker ham i halsen.
Jeg mener det. Jeg dreper ham.
Jeg vil ikke drepe. Bare at han skal si ja.
Du trenger ikke drepe ham. Jeg gjør det.
Jeg vil nå dele forslaget mitt med dere.
-Hvordan går det? -Bra. Med deg?
Ja, bra.
Bra.
Hva skal du gjøre?
Jeg skulle kutte løk til deg.
Nei, vær så snill, ikke mer løk.
Hva?
Jeg mente:
Hva skal du gjøre
med livet ditt? Hva med jobb?
Jeg vet ikke,
jeg har ikke snakket om det ennå, men jeg tror jeg har en idé.
Ja?
Ja.
Vil du fortelle om den? Eller…
Når det er klart.
Ja.
Har du noen ferdigheter?
Beklager. Utenom dette.
-Jeg vet ikke. -Bra.
-Ja. -Bra måte å komme inn på jobbmarkedet.
Er planen din å skrive en CV?
Har du måttet skrive en ekte CV?
Nei, jeg kan bare skrive "stress".
-Bra. Ja. -Er det bra?
-Hva mer? -"Beklager."
"Beklager."
"Hjelp."
Jeg vet ikke.
Om det ikke vil forbløffe folk…
Det ville forbløffet meg. Om jeg fikk det på et papir,
ville jeg tenkt at vi trenger ti av deg her.
Jeg vet ikke. Alltid jobb til deg her.
-Her? -Ja.
Takk, chef.
Du vil ikke jobbe med meg.
-Åpenbart i The Beef-luken… -Selvfølgelig.
-…under Ebras veiledning. -Akkurat. Ja.
-Med Ebra. -En mentor.
Ja.
Ja, vet du hva? Straks tilbake. Ok?
Ok.
-Hva syns dere? -Jeg ble revet med.
Det er jævlig langt.
Utmerket data. Det er langt, men bra.
-Huff. Du må trimme det. -Skulle Ayn Rand trimmet Kildens utspring?
Om den hadde fem sider om servietter? Ja.
Ikke tøyservietter.
Driftsresultat. Jeg vet ikke hva det er.
Jeg skal sørge for at alles motivasjon er synkronisert.
-Hva skjer? -Hva skjer?
Carmen, vær så snill.
Så la oss begynne.
-Se for deg oss på vei til et magisk sted… -Ja. Jeg vil at du skal gjøre det.
-Hva? -Franchisen.
-Vil du ikke høre resten? -Trengs ikke.
Dere er grunnen til at dette stedet er hva det er.
Greit, kjør på.
Takk.
Takk, Carmen.
Det eneste svaret.
-Og ingen trengte å slå noen. -Jeg ville gjort det.
-Taket er ok. -Ok. Ja.
Bare prøv vasken.
-Ok. -Flott, takk.
Ja.
Du skal få kortet mitt.
Ok.
-Han gikk. -Der går han.
Flott. Vil du prøve vasken?
Ja, jeg tror du er nærmere. Prøv du.
Ja, men jeg jobber her og har ting å gjøre.
Du er kledd som en rørlegger.
-Ja. -Jeg trodde det var greia.
Jeg er kledd som kokk, du som rørlegger.
-Jeg vet det. -Det er korresponderende jobber.
-Ja. Jeg vet det. -Kult.
-Takk, pyse. -Ja.
-Hva sa du? -Takk.
-Nei, jeg tror du sa noe annet. -At du bør gjøre det?
Du kalte meg pyse.
-Jeg trodde… -Nei.
-Nei? -Nei? Ok.
-Nei. -Ja.
-Hun er kokken vår. -Absolutt. Jeg kan… Ja.
-Kjerring. -Ja.
Du gjorde det igjen.
-Herregud. -Det ville hun aldri.
-Hva? -Jeg er tørst.
Vi vet ikke om vasken virker, og jeg trenger vann.
-Vann? -Ja.
Jeg ordner det.
-Kult. -Jeg gjør det.
-Skal jeg gjøre det? -Ja.
Jeg kan gjøre det.
Jeg setter pris på dere og vet dere er her mest på grunn av Berzatto-familien,
men det er kult at dere ble for oss, så jeg er takknemlig…
Ok, takk. Absolutt.
For hva?
Den lille monologen din.
-Det var fint. -Hva da?
-Ingenting. -Ok.
-Ok. Ja. -Jeg skal sette i gang nå.
-Ok. -Takk.
Tusen takk, kjerring.
Chef, hva…
Chef, hva sa du?
Hei.
-Kjenner du Peter Clark? -Hva?
Kjenner du Peter Clark?
Han la igjen en beskjed. Han prøver å nå deg
angående restauranten.
-Hva med den? -Jeg vet ikke.
Han sa han ringte deg fem ganger i går.
Jeg vet ikke hvem det er.
Ok, så klart.
Stevie sendte meg det andre nummeret i tilfelle du glemte det.
Jeg glemte det ikke.
Ringte du henne?
I morgen.
Så du drar virkelig?
Jeg kan ikke bli.
Ingen ber deg om det.
Jeg ringer Albert.
Marcus!
Du så ikke en dritt.
Du er den jævelen.
-Jeg er chef. -Hvorfor gjorde du dette mot meg?
En gang trengte jeg en skje for å smake på noe.
Jeg hadde ingen skje, så i det øyeblikket lovet jeg
å aldri miste en skje.
-Andre har for få skjeer. -Vi kan ikke bekymre oss for dem.
Hva om jeg trenger skjeer?
Vi kan bli enige om noe.
Hei, Ebra. Hva skjer?
Ebra?
Du er reven.
Nettopp.
Du knuser hjertet mitt på gulvet.
Unnskyld meg, Luca. Jeg må finne en kost til hjertet mitt.
Greit.
På hele gulvet.
Han så skjeskuffen, ikke sant?
Ja.
Det er luftigheten som er…
-Det er styrken deres. -Ja, de lar lyset passere gjennom dem.
Ja. Du vil ikke ha en overfylt…
Nei, du vil ikke ha noe som tar oppmerksomhet fra maten.
Det er krysantemum-sesong, ikke sant?
-Det er det. Hvordan vet du det? -Ja.
-Sa jeg det riktig? -Krysantemum?
-Si "mum".
-Eller mum? -Ja. Vi i bransjen sier mum.
Det kan være måten å maksimere.
Ja.
Tulipanene er ikke så verst, men mumer…
Og de holder seg godt.
Kan vi ta en pause? Straks tilbake.
-Ja. Jeg blir her. -Takk.
-Chef. -Chef, går det bra?
Ja, det går bra.
Drit i det. Det går veldig bra.
-Og med deg? -Ja, samme her.
Bra.
-Ja, nå skal du se. -Ok.
Hele kvelden, to stamgjester, en forlovelse.
Tidspunkt?
Kl. 19.30. Han vil fri etter middag og ba om en kjøkkenomvisning.
Ok, Romeo.
VIP-er?
Ja, tre. Kl. 17.45, 18.30 og 20.00.
Herlig.
La oss holde hvert bord innen 90 minutter.
-Ja, det fungerte bra i går. -La oss gjøre det igjen.
-Ok. -Chef.
Chef.
Har fortsatt teken.
Ok.
-Dette er perfekt. Ja. -Ja? Fungerer det?
-Hei. Hvordan ser det ut? -Hei.
Nesten bra.
-Det holder nå. -Ja.
Vi beholder mindre porsjoner for sikkerhets skyld.
-Ja, uten tvil. -Ok.
-Kult. -Kan jeg hjelpe deg med noe?
-Nei. Det går bra. -Nei?
-Ok. Takk, chef. -Takk.
Syd.
Hva er det?
Du var fantastisk i går.
Det var vi alle.
-Tina og rosenkålen? Det var sprøtt. -Jeg vet det.
Marcus var inspirerende.
Ja, de var topp, men du var helt rå,
og jeg sitter her og ser på disse tallene.
Dette er vanligvis den vanskeligste delen av dagen min.
Det er stressende, ubehagelig, og jeg er vanligvis full av frykt.
I dag er jeg ikke bekymret.
Fordi vi har en slags fallskjerm?
Fordi vi har en kaptein.
Kvelden i går var et helvete.
Ja, det var den.
Men jeg vet ikke,
du vet den følelsen når du…
kanskje er der du skal være?
Ja.
Fak-familien, kom hit.
-Chef. -Chef.
-Gjemmer dere dere? -Nei…
-Nei, vi ventet på signalet ditt. -Ja.
-Ok, forlovelsesfest i kveld. -Ok.
Kl. 19.30, bord 20.
Han vil fri rett etter desserten. Greit?
-La oss gå ett skritt lenger, gutter. -Ok.
Vi skal sette opp bar-bordet ute. Lyset, stemningen, blomstene.
Hun jobber på akvariet.
-Ok. Fint. -Er en duk med maritimt tema i kjelleren.
-Tenkte vi kan bruke den. -Greit.
Vi gir dem øyeblikket, så slipper vi dem inn på kjøkkenet for en champagne-skål.
-Ja. -Ok?
-Ja. -Sett i gang.
-Chef. -Chef.
Må signere for en leveranse.
-Straks tilbake. -Ja, greit.
Ukjent anrop
Hallo?
Carmen Berzatto?
Ja, det er meg.
Dette er Peter Clark.
Du er vanskelig å få tak i.
Jeg ringte deg sju ganger.
Hva gjelder det?
Kom igjen, hvor er den jævla bryllupsboksen?
Har noen flyttet bryllupsboksen?
Skulle ønske du kunne se dette stedet.
Hei. Hva er galt?
-Ingenting er galt. -Carmen.
Det var Peter Clark.
Det var stjernemannen.
Allerede? Fra i går kveld?
Han var ikke her i går kveld.
Når var han her?
Et par måneder siden.
Husker du da vi brukte snøen?
Faen, ok. Jøss.
Vent.
Hvem var her i går kveld?
En gjest.
Vil jeg vite hva han sa?
Han sa…
Han sa mye. Han…
Beklager, han…
Han sa at maten var helt eksepsjonell.
Og kreativ.
Han sa at folk her er unektelig talentfulle.
Men?
At det er en kamskjellrett han ikke har klart å slutte å tenke på.
Gjestfriheten var nydelig.
Han sa at rommet føltes levende uten å være dyrebart eller å prøve hardt.
Fikk vi en stjerne?
Du fikk to.
Så jeg tenkte at vi bør vente
til etter serveringen…
Ja, det gir mening.
På den måten kan alle være skjerpet og…
-Fokusert. -Akkurat.
-Gratulerer. -Takk.
Ja, virkelig. Til deg også.
Ok.
Du klarte det.
Har du alt?
Jeg tror det, ja.
-Takk for skyssen. -Ingen problem.
Jeg kjenner mange i København. Jeg kan legge inn et godt ord for deg.
Takk. Jeg setter pris på det.
Så lenge du ikke gjør meg flau.
Carmy er ute av bildet,
så en av oss må ta plassen hans nå.
Som en kamp til døden?
Ja, det må det være.
Det hadde sugd, men jeg hadde drept deg.
Nei.
Jeg skal til restauranten for å øve på fridagen min.
Overrasker meg ikke.
Du har allerede vunnet.
Du er gal. Gå på flyet.
Det skal jeg.
Jeg må si deg
at jeg har jobbet på de beste stedene med de beste kokkene.
Og…
The Bear
har overtaket på alle de stedene.
Den har noe som ingen andre steder har.
Hva er det?
Familie.
Jeg skal gå.
-Glad i deg. -Glad i deg.
-Hold kontakten. -Greit.
Jeg er en stor jente.
Si: "Heia, Bears."
Ja, mamma, alt er ordnet.
Heia, Bears.
Ja, kaken er ordnet. Ballongene er ordnet.
Nei, du trenger ikke ordne mer piff. Vi har nok piff. Det lover jeg deg.
Spiser jeg føttene dine?
Nei. Ingen DJ, ok? Dette skal være enkelt.
Absolutt ikke. Du er så rar.
Greit. Jeg er glad i deg også.
Hva har du der?
Hva er galt?
Ingenting.
Kjøkkensjef er en kul tittel.
Det er offisielt.
Du er rå.
Jeg sa jo det.
-Du løy ikke. -Jeg trenger ikke å lyve.
Får du skrike til folk og kaste greier?
Ja. Jeg har forandret meg. Jeg er helt psyko nå.
-Det er så kult. -Ikke sant?
Ja, kult.
Og det er veldig hjelpsomt.
-Fordi jeg får alt ut av systemet. -Ja.
Da slipper jeg å kjefte på deg og la det gå ut over deg.
Ser du? Den nye jobben er allerede en velsignelse.
Ja, det er den.
Tror du jeg klarer den?
Det vet jeg du gjør.
-Løgner. -Jeg ville ikke at du skulle bli sint.
Jeg er kjøkkensjef. Jeg er sivilisert.
Jeg blir ikke sint.
Hvem lyver nå?
Du…
Du blir den beste kjøkkensjefen.
Lyver du?
Aldri.
Kyss.
FLERBRUKSLOKALE MED KJØKKEN - RING TONY
Her er det. Franchise, baby.
-Ovnene der. -Bra.
Oppskjæringsmaskin bakerst.
Kjøleskap her.
Det er ingenting her.
Jeg skjønner. Spøkelseskjøkken. Usynlig. Det er her, du kan bare ikke se det.
Hvorfor så negativ?
Du er alltid negativ. Det blir flott.
Albert, vi er i gang.
Det er perfekt.
Jeg skal få alle
dokumentene sendt til deg umiddelbart.
Noe mer jeg kan gjøre?
Som du vil.
Jeg lyver ikke. Jeg brukte beskyttelse.
-Herregud. -Jeg sa ikke hva jeg heter.
-Det er fetter Moody. -Fetter Moody.
Her er den neste.
Hun var stygg.
Så stygg at da hun skulle i dyrehagen, fikk hun en billett for å komme inn
-og en for å komme ut. -…komme ut.
Ja, det er onkel Red.
Nei, det er broren min, Zeke.
-Hva? -Det er Zeke.
Det teller ikke. De er tvillinger.
Ok, den siste.
Mitt kongerike for en hest.
-Det er åpenbart sir Derek Jacobi. -Korrekt.
"Roma er mobben. Gi dem døden, og de vil elske ham for det."
-Du er flink. -Altså…
Hva skal du gjøre i dag?
-Takk. -Takk.
La oss se. Det er min første fridag på hundre år.
Jeg skal henge med deg, spise disse til jeg havner i koma
og ikke snakke med noen resten av dagen.
Høres perfekt ut.
Takk. Jeg er enig.
Og jeg har prøvd hardt å ikke ta opp dette.
Herregud, slutt.
Hvorfor smiler du slik? Slutt.
Jeg legger den… Ok.
Jeg legger den bort.
Jeg er bare veldig stolt,
og dette er det kuleste noensinne.
Og jeg er veldig glad i deg.
Og jeg har sagt mitt.
Flott, ok.
-Ferdig med det? -Ja.
-Helt? -Ja.
-Flott. -Tar det aldri opp igjen.
Det er ingenting å ta opp.
-Ingenting. -Nei.
Det kuleste noensinne.
-Herregud. -Jeg spiser bare.
-Slik du pleier? -Ja.
-Jeg kan bare skjære med én hånd.
Ok, det er ikke… Du sliter.
…to stjerner
Jeg har kjent Sue i over ti år.
-Hun er veldig hyggelig. -Ja.
Dette ville gå bra, men at du snakker med henne, er topp.
Hun er topp.
-Jeg vet ikke. -Hva vet du ikke?
Jeg har aldri gjort dette før.
Carmy, det blir lett.
Du er hyggelig, men også merkelig.
Du har en rar jobb med mange rare og skremmende folk.
Du har mange historier.
Da jeg møtte Michelle,
tror jeg hun unngikk
hvor psykotisk familien er, når hun møtte nye folk.
Ikke unngå det.
Du har historier, traumer, mørke og mat.
-Ja. -De vil elske det.
Det er det motsatte av å selge et hus.
Du vil begynne med hjemsøkt.
Jeg er misunnelig. Skulle ønske jeg hadde det du har.
Jeg har en veldig vanlig jobb.
Jeg har en vakker kone. Foreldrene mine er passe hyggelige.
Jeg har ingenting. Du har en skattkiste.
Det blir bra.
Ok, ja, det hjelper. Takk.
Smil eller ikke. Det betyr ikke noe.
-Ok. -En gammeldags greie.
Greit.
Kan du vente?
-Vente her? -Ja.
Ja.
Ok. Takk.
-Lykke til. Du fikser det. -Ok.
Hei.
Jeg skal treffe Sue.
Ok, hva heter du?
Carmen Berzatto.
Jeg skal si at du er her.
Ok. Takk.
-Carmen? -Hei. Ja.
-Sue. -Hei, Sue.
-Hyggelig å møte deg. -Like så.
-Sitt. -Takk.
Slapp av.
Kjenner du Steven?
Ja, Steven er fetteren min.
Hvilken side? Mammas? Pappas?
-Jeg har stor familie. -Ja, det er vel litt vanskelig å forklare.
Jeg skjønner. Jeg har noen slike selv.
Han sa at du er chef.
Var chef.
Ja, ikke nå lenger.
Jeg leste at du var ganske god.
Jeg var ok, ja.
Hvordan er det?
Som på TV? Med all ropingen og tullet?
-Det kan være slik. -Ja.
Når jeg ser restaurant-programmene, roper jeg til TV-en.
"Hold kjeft, alle sammen."
-Og… -Ja.
-Du tar ikke feil. -Hør her.
-Det er mye drama. -Ja.
Ok, Carmen. Du kalles vel Carmen?
Ja, eller Carmy.
Carmy.
Carmy, hvorfor er du her?
Vel, jeg…
Jeg tror jeg alltid har likt…
Likt…
Beklager, jeg er litt nervøs.
Ingenting å være nervøs for.
Ok.
Ja, beklager, jeg bare…
Jeg tror jeg alltid har lett etter
kreative utløp.
Jeg liker å tegne.
Jeg liker kunst.
Jeg tror det fikk meg interessert i mat. Til å begynne med. Profesjonelt.
Sier jeg bare dumme ting nå? Unnskyld, er dette…
Nei, si hva du vil.
-Ok, takk. -Ja, selvsagt.
-Ja. Familien min eide en restaurant og… -Fint.
I oppveksten…
elsket jeg…
matens farger.
Hvordan de endret seg mens maten ble tilberedt og…
Mannen min og jeg var på en restaurant som heter Ever.
Kjenner du til den?
Ja, jeg jobbet der.
Selvfølgelig.
Forretten kom til bordet, eller det var egentlig en presentasjon.
Vi bestilte bare en greie med erter og kjøtt.
Vi stirret på den og sa til hverandre:
"Jeg har aldri sett denne grønnfargen."
Den var…
Livlig.
Ja, det er rett ord.
Så du går videre fra matlaging.
Det er en…
En stor forandring.
Har du noen tanker om hva du vil oppnå eller utforske?
Ja.
Vi hadde en servering forleden uke
der alt gikk galt.
Fra første stund. Været og alt.
-Det var ille. Ja. -Leit å høre.
Og det var ikke noe jeg ikke har sett før.
Alt går galt på restauranter.
Det er
noe helt uholdbart ved dem.
Det er et farlig yrke.
Et nervepirrende yrke.
Det er veldig…
Veldig vanskelig.
Ja, men hindringene
er på en måte
-det som driver deg. -Ja.
Du får en følelse av å ha oppnådd noe, suksess.
Det varer bare et øyeblikk, for du må
gjøre nøyaktig det samme på nøyaktig samme måte
med nye hindringer dagen etter.
Og jeg tror at i lang tid har jeg…
Beklager,
den beste måten å si det er at hele tiden jeg har gjort dette…
tror jeg at jeg bare
har villet bli ferdig med dagen. Bare komme meg gjennom det.
Jeg ville
overleve det.
Og jeg…
Jeg ville ikke bli kjent med kollegene mine,
jeg brydde meg ikke om dem.
Jeg så dem bare
som verktøy for å overleve
på kjøkkenet.
Og forleden dag…
Det var virkelig
den verste serveringen jeg har vært med på,
helt forferdelig, ikke sant?
Og det var ikke staben.
Det var omstendighetene.
Og…
Om jeg hadde vært…
Om jeg hadde vært sjef…
Om jeg hadde vært kjøkkensjef…
hadde jeg forverret det.
Jeg ville overlevd, men…
jeg ville gjort det ubehagelig, for jobben fikk meg til å føle det.
Jeg fikk meg til å føle det ubehaget,
for jeg tror at ofte
tenkte jeg på mange ting,
for det er ofte kaos i hjernen min, og…
Denne serveringen…
Alle brydde seg så mye.
Alle prøvde så hardt
og hadde så mye omtanke
at det ikke føltes
som én person prøvde å overleve.
Det føltes som en gruppe mennesker som støttet hverandre
og prøvde å løfte hverandre opp.
Og…
Selv hvor sprøtt det ble, og det gjorde det,
selv hvor ute av kontroll det kunne blitt…
ble det aldri det, og…
Og bare…
Bare å få se alle gjøre det bra,
det var
så flott.
Selv om det sugde,
har jeg aldri hatt det så gøy.
Ok.
Jøss, det er…
Jeg mente hva du håper å oppnå eller utforske her…
Beklager.
…som lærling i et arkitektfirma, men…
Ja, beklager.
Går det bra?
Ja.
Ingen grenser
KØBENHAVN
Jeg vet det er bursdagen din.
Hallo.
Jeg vil bare vise deg jobben min,
så gjør vi noe gøy, ok?
-Avtale? -Avtale.
Ok.
Jeg må si at jobben min, restauranten min, er veldig seriøs.
Den er veldig fjong. Veldig profesjonell.
Ingen latter.
-Som onkel Carmy? -Ikke noe moro. Hva?
Onkel Carmy-seriøs?
Akkurat som onkel Carmy. Ja.
Ok. Ta til høyre.
Nå er du på kjøkkenet.
Se på dette. Vent litt, se. Her borte.
Vent. Det er her alle dessertene lages.
-Hva syns du om det? -Ok.
Det er en lysbryter på andre siden av veggen.
Kan du skru den på?
Takk.
Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære Eva
Gratulerer med dagen
Blås dem ut!
Ja!
Unger! Kom igjen!
Her.
Hva er dette?
Alt du trenger når du reiser.
Jeg har bare fløyet ut av landet én gang, og jeg hatet det.
Dette er alt som hjalp, eller som jeg skulle ønske jeg hadde.
Det er Dramamine mot kvalme, Tylenol mot hodepine,
TUMS om du har vondt i magen
og Alka-Seltzer om du ikke har veldig vondt i magen,
men trenger å rape.
Og en halv Xanax. Det er alt du trenger.
Ok.
Ørepropper om du får propp i ørene
på vei opp.
-Vitamindrikk? -Ja.
Til flyturen dit og tilbake.
-Takk, chef. -Ingen problem.
Du har ingen anelse.
Ingen anelse.
-Kake! -Vil du ta det første stykket?
Vil du?
Greit, respekt.
Ok. Vi skal skjære opp denne…
-Si fra, så avlyser jeg turen. -Hva?
Konferansen er om fire dager.
Tar mer enn én dag å dra dit, og mer enn én dag å dra tilbake.
Det er en tidsforskjellgreie. Jeg tror jeg kan miste én dag.
I tillegg er det et ninja-museum utenfor Tokyo
som jeg håpet å vie en dag til.
-Jeg har dårlig samvittighet for å dra. -Jeg skjønner.
Men vi klarer dette,
og det gjør vi på grunn av deg.
Dette blir kult. Du kommer til å kose deg.
Det tror jeg. Takk.
Ok, hvor stort stykke vil du ha?
-Skal jeg ta med noe til deg? -Ja.
Ok.
-Klistremerker. -Klistremerker.
Og godteri, alt med rar smak.
-Godteri med rar smak. -Ja,
-eller begrenset opplag. -Ok, begrenset opplag.
Og om du tar et bilde i en fotoboks,
kan jeg få det? Et der ansiktet ser ut som…
-Ja. -Kult.
Du får et samuraisverd også.
Takk.
Du hadde rett om Claire Bear
Tenker på deg i dag - Ikke levert
Alt er vel. - Ikke levert
ANDE-DEMI - ERTERIS - WAGYU - SPINATPURÉ
SYLTET SENNEP
Det er vanilje.
Pappa skal samle stearinrester.
Nei!
Det går fort.
Jøss.
Herregud. Jeg har den.
Stakk ingen hendene i den? Virkelig?
-Ja. -Hvordan smaker den?
-Jeg skjærer, og du legger på fat. -Ja. Ok.
-Kanskje jeg… -Kom igjen. Ok.
-Her, kjære. -Greit.
-Ja. -Jeg vil ha et hjørnestykke.
Nei. Barn får hjørnestykker.
Voksne får midtstykker. Det er regelen.
Det er den beste delen.
Hvor stort stykke vil du ha?
Veldig stort. Jeg takler det.
Vil du ha dette hjørnet eller…
Ta hjørnestykket før jeg gjør det.
Det er vanilje.
Hvor gammel ble du? Det er mange lys.
-Femti. -Femti! Gratulerer!
Ok.
Moren din sa null sukker.
Beklager. Jeg kan ikke gjøre noe med det.
-Syd. -Vent, gavene.
Ok, ingen hjelper meg.
-Jeg skjærer selv. -Jeg hjelper deg.
-Kniven er skarp. -Trenger du en annen?
Dette er jobben din.
-Kom igjen. -Du klarer det.
Hjelp meg å anrette.
La oss doble.
Doble. Kom igjen.
Ok, nå skal vi se.
Du får neste stykke.
Jeg går rundt.
Jeg går rundt her, ok?
Oversatt av: Magne Hovden