Tak začnime.
Predstav si, že si na ceste na miesta obrovské a čarovné
ako Evanston a Pilsen a možno, jedného dňa,
keď budeme mať šťastie, aj Schaumburg.
Franšízová expanzia The Original Beef of Chicagoland zaručí,
že si ten istý úžasný sendvič z Orleans Avenue
dajú v celom Illinoise.
V mene seba, Chi-Chiho Zucchera
a Chuckieho DeValentina, Alberta Schnera a Čedar sľubujeme,
že budeme každý deň dodávať
nekompromisnú Berzannovskú kvalitu
bez komplikácií s jedálňou a košíkmi.
Nie.
Nič nehovor, Carmen.
Tvoje modré oči na mňa nezaberajú.
Očakávam, že to hneď podpíšeš.
Prijímam.
Buongiorno, Natalia.
Buongiorno. Grazie.
Žijeme?
Ledva.
Tina je na farmárskom trhu a je to o držku,
ale budeme mať dosť na to, aby sme prežili pár dní.
Dodávky mäsa sú späť, aj keď obmedzené…
- Dobre. - …a zvládneme výplaty.
Neuveriteľné.
- Áno. - Čo? Nie je to neuveriteľné?
Ak by každý večer do konca nášho života bol ako včerajšok,
tak áno, bolo by to neuveriteľné.
Aký sme mali zisk?
Žiadny.
Žiadny?
Ako je to možné?
Musíme zaplatiť ľuďom a nakupovať.
Museli sme nakúpiť potrubie. Museli sme opraviť stenu.
Máme hrozné marže. Už teraz berieme 190 na hlavu.
Čo keby sme to zvýšili?
190 je fajn ako výnimočná udalosť. Dvesto už je šialené.
Pamätáš si ten pár, čo sa tu zasnúbil?
Áno. S Neilom sme ich oddali.
Pracujú pre Pellegrino
a pozvali ťa na medzinárodný hoteliersky seminár.
Medzinárodný?
Kde?
V Japonsku.
Hej.
Poviem im, že ideš, dobre?
No, musím si skontrolovať kalendár.
So Sweepsom
ešte dokončujeme Cesty k úspechu
a okrem toho je dosť vecí, čo…
Richard,
mal by si ísť.
Kedy si bol naposledy v lietadle?
Porozmýšľam.
Dobre, porozmýšľaj a daj mi vedieť.
Koľko zmien máme večer?
Neuveriteľné.
- To by malo stačiť. - Áno.
- Áno, presne. - Presne.
To som od teba chcel.
Idem…
- Skontrolujem strechu. - Dobre.
- Potrebujete pomoc? - Nie.
- Dobre. - Okej.
Nie, nie. Vezmem ho.
- To som od teba chcel. - Ja viem.
- Vravel som, že stačí kľúč… - Nie. Tá páska mala držať.
- Nie, tá páska nemohla držať. - Ale áno.
- Nemal som náradie. - Nič neudrží.
Čo sa vlastne stalo?
Ťažko povedať. Skrátka akosi spadol.
Kto spadol?
Ted.
Čo robil Ted na streche?
Fakt netuším.
Skrátka si nedával pozor.
Dobre, to je všetko?
Áno, šéf.
Viac, ako sme mali včera.
To je cieľ.
Každý deň trochu viac?
Áno, ale…
- Čo? - To je jedno, je to hlúposť. Nič.
Čo? Čo je?
Včera večer sme toho mali málo.
- Áno. - A bolo to stále horšie.
Ale bola to pecka.
Chcem to zažiť znova.
- Som divná? - Vôbec nie.
A potom som bola celá nadšená. Nemohla som zaspať.
Ani ja.
Ale potom mi napadlo, že sme mali jednu ruku –
občas aj obe – zviazané za chrbtom, a aj tak sme si poradili.
Však? Tak si vravím, že toto nie je koniec.
Ešte nás nemôžeš odpísať.
Vieš čo? Budeme…
Budeme bojovať. Všetci spolu.
To sa mi páči.
- Mne tiež. - Áno, viem.
Ja viem.
- Preto som z teba urobila CDC. - Jasné.
Presne tak.
Dobré ráno.
Aha, kto sa ukázal.
Odkiaľ je tá lavička?
Zo suterénu. Inštalatéri ju vyniesli.
Môžem si prisadnúť?
Môžeš.
- Prepáč, že som ti nepovedal… - …ti povedal, nech sa jebneš.
Vieš…
Mám…
Na jednej strane mozgu,
na tej obchodnej, ktorá teraz nie je práve šťastná,
si hovorím: „Ten môj synovec mi fakt dodrbal celú firmu.“
Štve ma to.
- Ja viem. To je… - Počkaj.
Som fakt vytočený, vieš?
Proste riadne mega vytočený, že by som ti dal cez papuľu,
a nemyslím, že preháňam.
Ako niekto, kto do teba investoval.
A kompletne som sa tým dojebal.
Aby bolo jasné, bolo to moje rozhodnutie,
vstúpiť do toho jebnutého sveta stravovacej jebnutosti.
Takže to beriem ako svoju chybu, okej?
Pointa je,
že to nie je tá strana mozgu,
ktorou som ti povedal, aby si sa pojebal.
Takže ktorá strana tvojho mozgu mi to povedala?
Tá druhá strana.
Tá strana…
…ktorou ťa mám fakt hrozne rád.
Carm, ja…
Nechcem, aby si sa vzdal.
Dobre?
Nemôžeš niečo prestať robiť len preto, že je to ťažké.
Alebo preto, že sa na teba hnevá tvoj strýko, alebo si smutný.
V tejto rodine máme fakt problém so vzdávaním sa.
Nemyslím tú vašu hipisácku reštauračnú rodinu.
- Hovorím o našej rodine. - Chápem ťa.
Dal som výpoveď v každej svojej práci,
v každej jednej.
Nič ma nezaujíma.
Vždy idem len za peniazmi, čo je super stratégia,
a aha, ako som teraz na mizine, kurva.
Znova, nie tvojou vinou, ale mojou.
Som tak na mizine,
že sa musím spoľahnúť na zhovievavosť
onej stabilnej investičnej spoločnosti Počítača a Čedar
a ísť s riťou na trh pre Ebrov plán.
Dobre? Tak na tom som. Takže žiadne vzdávanie sa.
Prepáč, čo s Ebrom?
Povedal, že sa s tebou porozpráva.
Nespravil to? Nejaký nápad s franšízou.
Ako to? Z Medveďa?
Nie, z The Beef.
Virtuálne reštaurácie na predmestiach, nech to už znamená čokoľvek.
Kurva. To je…
To je naozaj chytré.
Naozaj?
Áno, je.
Pozri, strýko J, so všetkým, čo vravíš,
celkom súhlasím.
Ale pre všetko, čo vravíš…
Práve preto musím odísť.
Lee mal pravdu.
To niekto povedal asi prvýkrát v dejinách.
Áno.
A v čom mala tá chlpatá malá hnida pravdu?
Ak chceš niečo zmeniť, musíš niečo zmeniť.
Páni.
Hlboká filozofia.
Toto miesto to zvládne.
Božemôj. Zase ma strašíš.
Ona je tá pravá.
To viem. Ale reštaurácie nie sú, kurva.
Táto je.
Odkiaľ to vieš, chlapče?
Bol som v niekoľkých.
Môžem sa niečo opýtať?
Ak chcem baliť DD,
musím ťa požiadať o jej ruku?
- O tom sa nebavím. - No tak.
- Snažím sa urobiť správnu vec. - Ani nápad.
Chcem s ňou len večeru.
Ďakujem, že ste sa ozvali.
Áno?
Viem, že som vám volal a nechal pár odkazov,
ale našiel som si prácu ako someliér.
Ja viem. Šialené. Je to taký rodinný podnik.
Existuje večnosť. Začínam dnes, takže…
Nie, nie, mám z toho dobrý pocit.
Takže to skúsim,
ale naozaj si vážim, že ste mi dali šancu.
Mrzí ma, ak som vás nejako sklamal,
ale dám vedieť, ak vám niekoho nájdem.
Ešte raz ďakujem.
- Pripravený? - Si píš.
- Poďme na to. - Zmákneme to.
- Si píš. - Hej.
Dobre, takto budeš mať prípravu na ďalších päť dní
a každý pondelok to zopakuješ.
A v pohode to celé zvládneš sólo.
Super.
Môžeme zdvojnásobiť briošku?
- Och, dobrý nápad. - Áno.
Nepotrebujeme, aby nás Carmy zasa zachraňoval.
Nie, nie.
Bolo to inšpiratívne a trápne.
A to nie je to najšialenejšie, čo spravil.
Ani nechcem vedieť.
Bože. Jebne ma.
No tak.
- Zavri dvere. - Čo to…
Čo to robíš?
Kurva, asi mám záchvat paniky.
Doriti…
- Mám odísť? - Nie, len buď ticho.
Dobre.
Na čo myslíš?
Neviem. Na všetko možné.
Smrť. Neviem.
Dobre, ale…
Čo to podľa teba celé spustilo?
Môžem ísť do Japonska.
Richie, to je úžasné.
Ešte som nikdy neletel.
Nikdy si neletel.
Nie.
To je…
- To je desivé. - Áno.
To dáva zmysel. Lietadlá sú otrasné.
Človeče, ty si v tomto totálne na hovno.
Nie, nie. Myslím tým…
Carmen, ty lietaš všade. Povedz mi niečo, čo pomôže.
- Letiská sú hrozné. - Ser na to. Zožeň mi Tinu.
- Prepáč, len počkaj. - Chcem Tinu.
Počkaj. Pozri, lietanie je v pohode.
To letiská sú hrozné, okej?
Z toho pramení tá úzkosť. Tam sú tie davy.
Z toho je človeku trochu nanič. Ale samo lietanie je…
Áno.
Áno, to je pravda, nie?
Samotné lietanie je fajn.
Je to vlastne…
…také pokojné.
- Chápeš. - Hej.
Si ako vo svojom svete.
Budeš počúvať hudbu.
Počúvam len audioknihy, ale…
- Môžeš počúvať tie. - Niečo náučné. To by som mohol.
Áno, určite.
Myslíš, že ide aj o niečo iné?
Neviem.
Ja neviem, ja…
Moje úzkosti sa občas prejavili,
keď som mal pocit, že vychádzam zo svojej komfortnej zóny.
A idem do niečoho, čo som považoval za nebezpečnú zónu.
Áno, môže byť.
Veru.
Dalo by sa to vnímať ako tréning.
Okej.
- To sa mi páči. - Áno.
Tréning? Čoho?
Neviem, na medzinárodného podnikateľa.
Pretože to vlastne si, nie?
Si medzinárodný podnikateľ.
Tak o sebe síce nepremýšľam,
ale hádam by sa dalo povedať, že som medzinárodný podnikateľ…
…technicky.
Áno.
Dobre.
- Dobre. - Super.
- Môžeš odísť. Ďakujem. - Jasné.
- Ďakujem. - Kedykoľvek.
Doriti.
- Bože. - Dvere sa zamkli.
- To žartuješ. - Dvere sa zamkli, kurva.
- Žartujem. Áno. - Hej.
- Ty jeden… - Poser sa.
- Vypadni odtiaľto. - Ideš von?
- Daj mi… - Dám ti sekundu.
Daj mi sekundu.
Som znova pokojný.
Dnes sa porozprávam s Carmom.
Presne! Pozri sa mu do očí a povedz, ako to bude.
- Úplne súhlasím. - Nie je možné, aby odmietol.
- Nemožné. - Robíš mu láskavosť.
Jediná adekvátna reakcia je vďaka.
A ak tak neodpovie,
tak tvoja jediná adekvátna odpoveď bude: „Pojeb sa.“
Áno. Ak povie nie, jebni mu.
Tak, jebni mu.
Ja mu jebnem. Nakŕmim ho vlastnými zubami.
Ak povie nie, rozrežem ho.
Tej svini už v živote nepoviem slovo.
Ak ti povie nie, je mŕtvy.
Budem ho, kurva, bodať do krku.
Myslím to vážne. Zabijem ho.
Nechcem ho zabiť. Iba chcem, aby povedal áno.
Ty ho zabiť nemusíš. Ja ho zabijem.
Páni, teraz vám predstavím svoju prezentáciu.
- Ako sa cítiš? - Dobre. Ty?
Dobre.
Čo budeš robiť?
Chcel som ti nakrájať cibuľu.
Nie, prosím. Už žiadnu cibuľu.
Čo?
Myslela som tým,
že čo budeš robiť…
…vieš, v živote. Pracovať.
No, vieš…
…ešte som o tom nerozprával,
ale asi mám jeden nápad.
Áno?
Áno.
Chceš sa podeliť? Alebo…
Keď to bude, dobre?
Áno.
Máš nejaké zručnosti?
Prepáč. Okrem tohto.
- Neviem. - Dobre.
- Áno. - Dobrý spôsob, ako vstúpiť na trh práce.
Ako si chceš napísať životopis?
Už si v živote písal životopis?
Nie, ale môžem tam len napísať: „Stres.“
- Dobre, áno. - Dobré, však?
- Čo ešte? - „Prepáč.“
„Prepáč.“
„Pomoc.“
Ja neviem.
Ak toto ľudí nedostane do kolien…
Mňa by isto dostalo.
Keby mi prišlo toto,
poviem si: „Hej, takých tu potrebujeme zo desať.“
Tak neviem. Aj tu bude vždy miesto.
- Tu? - Áno.
Ďakujem, šéf.
Nepracoval by si so mnou,
- ale pri okienku v The Beef… - Jasné.
- …pod Ebrovým dohľadom. - Jasné. Áno.
- S Ebrom. - S mentorom.
Áno.
Vieš čo? Hneď som späť. Dobre?
Dobre.
- Čo na to poviete? - Bol som fascinovaný.
Je príšerne dlhá.
Výborné dáta. Je dlhá, ale dobrá.
Príšerne dlhá. Musíš ju orezať.
A Ayn Randová by mala osekať Fountainhead?
Keby mala päť strán na obrúskoch? Hej, povedal by som jej to.
To nie sú obrúsky. Sú to servítky.
Dostal si ma tým EBITA. Netuším, čo to je.
Neboj. Pripravíme sa
a uistíme, že máme synchronizované motivácie.
- Čaute. - Nazdar.
Carmen, prosím.
Tak začnime.
- Predstav si cestu na miesta čarovné… - Áno. Chcem, aby si to urobil.
- Čo? - To s franšízou.
Nechceš počuť zvyšok?
Nemusím.
Vďaka vám to tu existuje.
Takže choďte do toho.
Ďakujem.
Ďakujem, Carmen.
Jediná odpoveď.
A nikto nemusel nikomu jebnúť.
Ale urobil by som to.
- Strecha je okej. - Dobre.
Skúste drez.
- Dobre. - Skvelé, ďakujeme.
Áno.
Dám vám vizitku. Vravel som, že vám ju dám.
No, tak…
- A je preč. - Je fuč.
Skvelé. Skúsiš drez?
Áno, ale ty si bližšie. Skús ho ty.
No ale ja tu pracujem a mám čo robiť
a ty si oblečený ako inštalatér.
- Áno. Ja viem. - Tak mi to sedelo.
Ja mám oblečenie kuchárky. Ty inštalatéra.
Ja viem. Áno.
Takmer akoby k nim išli isté typy práce.
- Jasné, určite. Viem. - Super.
- Dík. Sraľo. - Hej.
- Čo si vravela? - Ďakujem.
Nie, povedala si niečo iné.
Že by si to mal urobiť?
Nenazvala si ma sraľom?
- Ale možno sa mýlim. - Nie.
- Nie? - Nie? Dobre.
- Nie. - Áno.
- Nie, je to naša šéfkuchárka. - Určite. Môžem… Áno.
- Debo. - Hej.
Vidíš, šéf, zas si to urobila.
- Ale čo? Bože! - Neurobila by to.
- Čo? - Som smädná.
Som smädná, lebo nevieme, či funguje drez, a potrebujem vodu.
- Potrebuješ? - Áno.
Urobím to pre teba.
- Čo? Super. - Spravím to.
- Pustíš ma tam? - Asi áno.
To zvládnem.
Vlastne som za vás veľmi vďačná a viem, že ste tu hlavne kvôli Berzattovcom,
ale to, že ste tu kvôli nám ostali, je super, tak…
Dobre, ďakujem. Fakt.
Za čo?
Za ten tvoj malý monológ.
- Bol milý. - Čo bolo milé?
- Nič. - Dobre.
- Pustím sa do toho.
- Dobre. - Ďakujem.
Ďakujem veľmi pekne, debo.
Šéf, čo…
Šéf, čo si povedala?
Čau.
- Poznáš niekoho menom Peter Clark? - Čo?
Poznáš niekoho menom Peter Clark?
Nechal mi odkaz a chce s tebou hovoriť o reštaurácii.
- Čo s ňou? - Neviem.
Vraj ti včera volal päťkrát.
Nemám tušenie, kto to je.
Dobre, jasné.
A Stevie mi poslal to druhé číslo, ak by si zabudol.
Nezabudol som.
Volal si jej?
Zajtra.
Naozaj odchádzaš?
Nat, nemôžem tu zostať.
Nikto ťa o to nežiada, zlatko.
Volám Albertovi.
Marcus.
Nič si nevidel.
Ty si tá sviňa.
- Som kuchár. - Prečo si mi to urobil?
Raz som potreboval lyžičku na ochutnanie.
Nemal som ju, tak som si vtedy sľúbil,
že sa mi to už nikdy nestane.
Teraz majú málo lyžičiek ostatní.
Nie. Nemôžeme riešiť ich.
Čo ak budem potrebovať lyžičky?
Mohli by sme sa dohodnúť.
Ahoj, Ebra.
Čo sa deje?
Ebra?
Si zákerná líška.
Presne tak.
Rozdupal si mi srdce na zemi.
Prepáč, Luca. Musím nájsť metlu na svoje srdce.
Jasné.
Po celej zemi!
Videl zásuvku na lyžičky?
Áno.
Myslím, že práve ich vzdušnosť…
Tá ich predáva.
Áno, prepúšťajú svetlo.
Áno, určite. Nechcete to mať zabité…
Nechcete, aby niečo uberalo
z toho krásneho jedla.
Opravte ma, ak sa mýlim, ale je sezóna chryzantém, však?
- Je. Ako to viete? - Hej.
- Povedal som to správne? - Chryzantémy?
- Čo len „témy“?
- Alebo „mémy“? - Áno. My v brandži hovoríme „mémy“.
Aj to môže byť spôsob, ako maximalizovať.
To je pravda.
Ani tulipány nie sú zlé, ale mémy…
Mémy… A dlho vydržia.
Dáme si pauzičku? Hneď som späť.
- Jasné. Budem tu. - Ďakujem.
- Šéf. - Šéf, si v pohode?
Áno, v pohode.
Vlastne nie. Mám sa skvele.
- Ty? - Áno, tiež.
Pekne.
- Máme novinku… - Dobre.
…celý večer, dvaja pravidelní, zásnuby.
Čas?
19:30. Po večeri chce žiadať o ruku a požiadal o prehliadku kuchyne.
Okej, Rómeo.
VIP?
Áno, traja. Na 17.45, 18.30 a ôsmu.
Šupa.
Dobre, nechajme na každý stôl 90 minút.
- Včera to bolo super. - Áno, urobme to znova.
- Dobre. - Šéf.
Šéf.
Ešte nie som stratený.
Okej.
- Toto je perfektné. Áno. - Áno? Môže byť?
- Ahoj. Ako sme na tom? - Ahoj.
Plus-mínus dobre.
- Aj to teraz beriem. - Hej.
Mali by sme si pre istotu nechať menšie porcie.
- Áno, to určite. - Okej.
- Super. - Môžem pre teba niečo urobiť?
- Nie. Všetko je fajn. - Nie?
- Ďakujem, šéf. - Ďakujem.
Hej, Syd.
Áno?
Včera si bola skvelá.
To všetci.
- Tina a ten kel? To bolo šialené. - Ja viem.
Marcus v podstate robil Sezónu Titanov.
Áno, boli skvelí, ale ty si bola neskutočná.
Teraz tu sedím a pozerám na čísla,
čo je väčšinou najťažšia časť môjho dňa.
Je to stresujúce a nepríjemné a väčšinou ma to napĺňa hrôzou.
Dnes sa však nebojím.
Pretože máme rezervu?
Pretože máme kapitánku.
Ale včerajší večer bol celkom peklo.
Áno, bol.
Ale neviem,
poznáš ten pocit, keď…
…cítiš, že si, kde máš byť?
Áno.
Áno, poznám.
Fakovci, zhromaždite sa.
- Šéf. - Šéf.
- Skryli ste sa tam? - Čakali.
- Čakali sme na tvoj signál. - Čakali sme na signál.
- Dobre, dnes večer máme zásnuby. - Okej.
19:30, stôl 20.
Žiadať chce hneď po dezerte. Dobre?
- Pôjdeme ešte o krok ďalej. - Dobre.
Okej, vonku spravíme bar,
svetlá, náladu, kvety.
Ona pracuje v akváriu.
Dobre. Super.
V pivnici mám obrus s vodnými motívmi.
- Napadlo mi, že ho použijeme. - Okej.
Doprajeme im chvíľku
a potom ich vhodíme do kuchyne na prípitok.
- Áno. - Dobre?
- Hej. - Začnite.
- Šéf. - Šéf.
Musím podpísať donášku.
- Hneď som späť. - Jasné.
Neznámy volajúci
Haló?
Carmen Berzatto?
Áno, to som ja.
Tu Peter Clark.
NIe je ľahké sa s vami spojiť.
Volal som vám sedemkrát.
Prepáčte, o čo ide?
Kde je tá debilná svadobná škatuľa?
Presunul niekto škatuľu na špeciálne udalosti?
Kiežby si to tu videl, amigo.
Hej. Čo sa deje?
- Nič. Nič sa nedeje. - Carmen.
Volal Peter Clark.
To on bol Hviezdičkár.
Už? Po včerajšku?
Včera večer tu nebol.
Kedy tu bol?
Pred pár mesiacmi.
Pamätáš, keď sme robili ten sneh?
Doriti, dobre. Páni.
Počkať.
Kto tu teda bol včera večer?
Hosť.
Chcem vedieť, čo povedal?
Povedal…
Povedal toho veľa. On…
Prepáč, on…
Povedal, že jedlo bolo všeobecne naozaj výnimočné.
A kreatívne.
Povedal, že tu máme určite veľký talent.
Ale?
Že tu mal hrebenatku, na ktorú nemôže prestať myslieť,
a že obsluha bola úžasná.
Jedáleň vraj pôsobila živo bez toho, aby sa pretvarovala či preháňala.
Dostali sme hviezdu?
Dostali ste dve.
Tak som si hovoril, že by sme…
…asi mali počkať do konca dňa…
Áno, to dáva zmysel.
Každý tak môže zostať v pohode a…
- Sústredený. - Správne.
- Gratulujem. - Ďakujem.
Áno, to teda. Aj tebe.
Dobre, dobre.
Dobre.
Dokázala si to.
Máš všetko?
Asi áno.
- Vďaka za odvoz. - Jasné.
V Kodani poznám kopec ľudí, môžem ťa niekomu podhodiť.
Ďakujem. Vážim si to.
Len aby si ma nestrápnil.
Carmy sa na to vykašľal,
takže ho jeden z nás musí nahradiť.
Takže boj na život a na smrť?
Áno, to by musel byť.
Nepotešilo by ma to, ale isto by som ťa zabil.
Ale nie.
Vlastne idem práve do reštiky cvičiť, aj keď mám voľno.
Vôbec ma to neprekvapuje.
Nemusíš sa ani obťažovať. Už si vyhral.
Asi ti preplo. Padaj do lietadla.
Idem.
Ale musím ti povedať.
Pracoval som v najlepších reštauráciách s najlepšími šéfkuchármi.
A…
Medveď…
…má oproti ostatným výhodu.
Má niečo, čo žiadna iná nemá.
Čo také?
Rodinu.
Už pôjdem.
- Mám ťa rád. - Aj ja teba.
- Ozvi sa mi. - Dobre.
Som veľké dievča.
Povedz: „Do toho, Medvede.“
Áno, mami, o všetko je postarané.
Do toho, Medvede.
Áno, aj o tortu a balóny.
Nie, nemusíš tomu pridávať šmrnc.
Šmrncu máme až-až. Sľubujem.
Papám ti nožičky?
Nie. Žiadny DJ, dobre? Určite.
Rozhodne nie. Si taká divná.
Dobre. Aj ja ťa ľúbim.
Čo máš? Čo to máš?
Čo sa deje?
Nič.
CDC je super titul.
Je to oficiálne.
Si veľká ryba.
Vravela som ti, že som.
- Neklamala si. - Nie, nemusím klamať.
Takže ľuďom môžeš kričať do ksichtu a hádzať po nich riady?
Áno. Zmenila som sa. Odteraz som totálny psychopat.
- Dofrasa, to je super. - Však?
Áno, super.
A aj mne to pomôže.
- Lebo to zo seba dostanem. - Presne.
A potom si to nemusím vybiť na tebe.
Vidíš? Tá tvoja nová práca je už teraz požehnaním.
To určite je.
Myslíš, že to zvládnem?
Určite áno, zlatko.
- Ty klamár. - Vidíš? Nechcel som, aby si vybuchla.
Som CDC. Som civilizovaná.
Ja nevybuchujem.
Kto klame teraz?
Hej.
Budeš najlepšia CDC.
Neklameš?
Nikdy.
Pusu. Pusu.
A sme tu. Franšíza, bejby.
- Sporáky tam. - Pekne.
Krájač dozadu.
Chladničky sem.
Nič tu nie je, kurva!
Chápem. Virtuálna reštika. Neexistujúca.
Možno je tu, ale len akože.
Prečo si taký negatívny?
Vždy nám dosieraš náladu. Bude to super.
Albert, podarilo sa to.
Je to dokonalé.
Hneď ti pošlem…
Všetko ti pošlem mailom.
Môžem urobiť ešte niečo?
Ako si želáš.
Neklamem. Použil som ochranu.
Ach, bože.
Nevedela moje pravé meno.
- To je bratranec Moody. - Bratranec Moody.
Dobre, tu je ďalšia.
Bola škaredá.
Bola taká škaredá, že keď išla do zoo, dali jej
jeden lístok na vstup
- a jeden na odchod. - A jeden na odchod.
Áno, to je strýko Red.
Nie, to je môj brat Zeke.
- Čo? - To je Zeke.
Nie, to sa nepočíta. Sú to dvojičky.
Dobre, posledný.
Koňa, koňa, moje kráľovstvo za koňa.
- To je určite sir Derek Jacobi. - Správne.
„Rím je dav. Prinesie im smrť a oni ho za to budú milovať.“
- Si dobrá. - Teda…
Tak čo budeš dnes robiť?
- Ďakujem. - Ďakujem.
Je to môj prvý deň voľna po sto rokoch.
Takže budem s tebou, jesť toto, kým neupadnem do kómy,
a potom zvyšok dňa s nikým nehovoriť.
To znie skvele.
Ďakujem. Súhlasím.
A veľmi sa snažím nespomenúť toto.
Panebože, prestaň.
Prečo sa tak usmievaš? Prestaň.
Dobre, veď to… Dobre.
Odložím to.
Ja len, že som veľmi hrdý
a je to tá najviac super vec na svete.
A veľmi ťa ľúbim.
A povedal som, čo som chcel.
Super.
- Takže hotovo? - Hotovo.
- Hotovo? - Hotovo.
- Skvelé. - Už to nikdy nespomeniem.
Ani nie je čo.
- Veru. - Hej.
Je to totálne pecka.
- Božemôj. - Iba jem svoje jedlo.
- Takto ješ bežne? - Áno.
- Viem krájať jednou rukou.
Okej, to nie… Mám pocit, že ti to nejde.
…získava dve hviezdy
Inak, Sue poznám viac ako desať rokov.
Je naozaj milá.
Tak či tak by to dopadlo super, ale s ňou to bude pohoda.
Je skvelá.
- Ja neviem. - Čo nevieš?
Neviem, len som ešte nič také nerobil.
Carmy, bude to pohoda.
Si milý človek, ale zároveň si divný.
Máš divnú prácu a pracuješ s divnými ľuďmi.
Máš kopu historiek.
Michelle sa na začiatku
trochu stránila toho, aká šibnutá je naša rodina,
ale musíš to využiť.
Máš historky, traumu, temnotu a jedlo.
- Áno. - Bude sa im to páčiť.
Je to opak predávania domu.
Strašením chceš začať.
Poviem ti, závidím ti. Kiežby som tam ja šiel s tým, čo máš ty.
Mám úplne obyčajnú prácu.
Mám krásnu manželku. Moji rodičia sú viac-menej milí.
Nemám nič. Ty máš poklady.
Bude to v pohode.
Dobre, to mi pomohlo. Ďakujem.
Usmievaj sa, ak chceš. Asi je to už jedno.
- Okej. - Je to staromódne.
Dobre.
Okej.
Počkáš ma?
- Mám ťa tu čakať? - Áno.
Áno. Dobre.
Okej. Ďakujem.
- Veľa šťastia. Dáš to. - Okej.
Zdravím.
Prišiel som za Sue.
Ako sa voláte?
Carmen Berzatto.
Dobre, ohlásim vás.
Dobre. Ďakujem.
- Carmen? - Zdravím. Hej.
- Sue. - Ahoj, Sue.
- Ahoj. Teší ma. - Aj mňa.
- Posaď sa. - Vďaka.
Urob si pohodlie.
Poznáš Stevena?
Áno, Steven je môj bratranec.
Z ktorej strany? Maminej?
Mám veľkú rodinu.
No, dosť ťažko sa to vysvetľuje.
To chápem. Aj ja takých mám.
Povedal, že si šéfkuchár.
Bol som.
Už nie som.
Čítala som, že si bol dobrý.
Bol som celkom fajn, áno.
Aké to je?
Je to ako v telke? Samý krik a tak?
- Občas, hej. - Jasné.
Keď pozerám tie reštauračné seriály,
vždy kričím na telku.
Proste: „Sklapnite už všetci!“
- A… - Hej.
- To sedí, hej. - …počúvajte.
- Veľa drámy. - Hej.
Okej, takže Carmen… Používaš Carmen, však?
Jasné. Alebo Carmy.
Carmy.
Tak, Carmy, čo ťa sem privádza?
No, ja…
Myslím, že sa mi vždy páčilo…
No, vieš…
Prepáč, len som trochu nervózny.
Nemáš dôvod.
Dobre.
Prepáč, len…
Myslím, že som vždy chcel nejaké…
…kreatívne vyžitie.
Naozaj rád kreslím.
Mám rád umenie.
Myslím, že to ma dostalo k jedlu.
Profesionálne, samozrejme.
Hovorím hlúposti? Prepáč, je to…
Nie, hovor, čo chceš.
- Dobre, ďakujem. - Áno, samozrejme.
- Áno. Rodina vlastnila reštauráciu a… - Milé.
…keď som vyrastal…
…strašne sa mi páčilo…
…aké má jedlo farby.
Vieš, ako sa menili, keď sa varilo, a…
S manželom sme chodievali do takej reštaurácie. Ever.
Poznáš ju?
Áno, pracoval som tam.
Samozrejme.
Prišiel nám na stôl jeden chod, či skôr prezentácia…
Objednali sme si proste mäso s hráškom.
A potom sme na to čumeli a vraveli si:
„Taký odtieň zelenej sme ešte nikdy nevideli.“
Bolo to…
Živé.
Áno, to je ono.
Takže končíš s varením.
To je…
…určite veľká zmena.
Máš predstavu, čo chceš dosiahnuť alebo zažiť?
Áno.
Nedávno sme mali taký deň,
keď sa všetko pokazilo.
Už od rána. Počasie, všetko.
- Bolo to zlé. - To ma mrzí.
Ale nie je to nič, čo by som nevidel.
V reštauráciách sa kazí všetko.
Už z princípu
je na nich niečo úplne neudržateľné.
Je to nebezpečná profesia.
Nervydrásajúca.
Je to veľmi…
Je to veľmi ťažké.
Áno, ale tie prekážky
sú na tom práve
- tá šťava. - Aha.
Chápeš? Máš z toho skutočný pocit úspechu,
ale trvá minútu, lebo potom musíš robiť presne to isté a tak isto na ďalší deň,
len s novými prekážkami.
A myslím, že už dlho…
Teda, lepšie povedané,
že po celý čas, čo som tú prácu robil…
…som sa asi len
nevedel dočkať konca dňa.
Chcel som to proste zvládnuť.
Chcel som
prežiť.
A nechcel som
spoznať svojich kolegov,
vôbec ma nezaujímali.
Vnímal som ich
len ako nástroje, ktoré mi pomôžu
v kuchyni prežiť.
A ten deň, čo som spomínal, to naozaj bola
tá najhoršia služba, v ktorej som kedy bol.
Totálna katastrofa.
A nešlo o personál…
…ale o okolnosti.
No a…
Viem, že keby som bol…
…že keby som ich viedol,
keby som bol šéfkuchár…
…len by som to zhoršil.
Vieš, prežil by som, ale…
…znepríjemnil by som to všetkým,
pretože tak som sa v tej práci cítil ja.
Spravil som si to sám,
lebo sa mi toho v hlave
často deje fakt veľa,
lebo veľmi často
mám v hlave hrozný bordel. A…
V ten deň…
…na tom každému tak záležalo.
A všetci sa tak veľmi snažili
a všetci do toho dávali toľko lásky,
že som nemal pocit…
…že sa tam niekto len snaží prežiť.
Pôsobili ako skupina ľudí, ktorá sa podporovala
a snažila sa jeden druhému pomôcť.
Vieš,
a akékoľvek šialené to bolo, a že to teda bolo,
a akokoľvek sa to mohlo vymknúť spod kontroly…
Nestalo sa to a…
A proste…
Sledoval som, ako sa všetkým darí.
Bolo to…
Úžasné.
Vieš, aj keď to bolo hrozné,
nikdy som sa asi viac nebavil.
Okej.
Páni, to je…
Ale keď som sa pýtala,
čo tu chceš dosiahnuť alebo zažiť…
Prepáč.
…ako stážista v architektonickej firme…
Áno, prepáč.
Si v poriadku?
Áno.
Hej.
Hranice neexistujú
KODAŇ CARMY – NEW YORK
Viem, že máš narodeniny.
Haló.
Len ti chcem na sekundu ukázať svoju prácu
a potom sa budeme baviť, dobre?
- Dohoda? - Dohoda.
Dobre.
Ale vedz, že moja práca v reštaurácii je veľmi vážna.
Dobre? Veľmi nóbl. Veľmi profesionálna.
Takže žiadny smiech.
- Ako strýko Carmy? - Žiadna sranda. Čo?
Vážna ako strýko Carmy?
Presne… Presne ako strýko Carmy.
Paráda. Zaboč doprava.
Teraz si v kuchyni.
Pozri na to. Počkaj, pozri. Toto tu.
Počkaj. Tu sa vyrábajú všetky dezerty.
- Čo povieš? - Okej.
Zlatko, na druhej strane tej steny je vypínač.
Zasvietiš mi?
Ďakujem.
Veľa šťastia, zdravia
Veľa šťastia, milá Eva
Veľa šťastia, zdravia
Sfúkni ich!
Áno!
Super, decká!
Na.
Čo je to?
Všetko, čo budeš potrebovať.
Preč z USA som letela len raz
a bolo to hrozné.
Takže tam máš všetko, čo mi pomohlo alebo chýbalo.
Mám Dramamine na nevoľnosť, Tylenol na bolesť hlavy,
tabletky na žalúdok
a Alka-Seltzer, ak ťa síce žalúdok nebolí,
ale potrebuješ si grgnúť.
A tiež pol Xanaxu. Viac fakt nepotrebuješ.
Dobre.
Štuple do uší, ak by ti v nich príliš praskalo,
keď budete stúpať.
- Emergen-C? - Emergen-C.
Na let tam a let späť.
- Vďaka, šéf. - Pravdaže.
Nemáš ani potuchy.
Ani potuchy.
- Torta! - Narežeš ju?
Chceš?
Dobre, rešpekt.
Super. Poďme ju narezať…
- Jedno slovo a ten výlet zruším. - Čo?
Konferencia má štyri dni,
ale cesta tam trvá viac ako deň, viac ako deň späť,
a pri tom posune času sa bojím, že o celý ďalší prídem.
Okrem toho, neďaleko Tokia je múzeum nindžov,
ktorému som chcel obetovať deň.
Mám výčitky, že vás opúšťam.
Chápem ťa.
Ale zvládneme to.
A zvládneme to vďaka tebe.
Bude to super. Užiješ si to.
Asi áno. Ďakujem.
Dobre, aký veľký kúsok chceš?
- Prinesiem ti odtiaľ niečo? - Áno.
Vieš čo?
- Nálepky. - Nálepky.
A sladkosti, hocičo s divnou príchuťou.
- Divné sladkosti. - Hej.
- Alebo limitované edície. - Dobre, limitované edície.
A keď si urobíš fotku vo fotobúdke,
chcem takú, kde sa budeš tváriť tak…
- Áno. - Super.
Prihodím aj samurajský meč.
Ďakujem.
Mikey S medvieďatkom Claire si mal pravdu
Dnes na teba myslím Nedá sa doručiť
Všetko je fajn. Nedá sa doručiť
KAČKA DEMI – WAGYU JARNÝ HRÁŠOK – ŠPENÁT
HORČIČNÉ SEMIENKA
Je vanilková.
Ocko musí pozbierať sviečky.
Nie!
Ideme rýchlo.
Páni.
Božemôj. Mám to.
Nikto tam nestrčil ruky? Isto?
- Hej. - Ako chutí?
- Budem krájať a ty nakladať. - Okej.
- Ak mi spadne… - Do toho.
- Páči sa. - Okej.
- Hej. - Chcem z rohu.
Rohy majú deti.
Dospelí majú stred. To je pravidlo.
MEDVEĎ
Stred je najlepší.
Dobre, aký veľký kúsok chceš?
Naozaj veľký. Dostaneš fakt veľký.
Chceš tento z rohu alebo…
Vezmite si niekto roh skôr než ja.
Je to vanilka.
Koľko to máš rokov? To je veľa sviečok.
- Päťdesiat. - Päťdesiat? Blahoželám!
Okej.
Emily, mama ti sladké zakázala.
Prepáč, nič nezmôžem.
- Syd. - Och, darčeky.
Prečo mi nikto nepomáha?
- Režem ju tu sama. - Pomôžem ti.
- Ja neviem. Ten nôž je ostrý. - Chceš iný?
Veď to je tvoja práca.
- No tak. - Ty to dokážeš.
Aspoň mi pomôž nakladať.
Chcem dvojitú.
Dvojitú. Super.
Okej, páči sa.
Ty dostaneš ďalší.
Počkaj, pôjdem dookola.
Pôjdem takto dookola, okej?
Preklad titulkov: Martin Vranovský