Normandiet, Frankrig 1. juni 1944
En uge før invasionen
Sort.
Yankee.
Sort yankee.
Koch! Tag ham med ind.
Modbydelige insekt!
Kakerlak.
Slip mig!
Han er parat.
Taler du tysk?
Så bliver det engelsk.
Operation Overlord.
Jeg vil vide, hvor mange mænd USA agter at sende til Frankrig.
Svar!
Hvor mange mænd kommer med fly, og hvor mange kommer med skibe?
Tal, eller jeg trækker dine tænder ud, en efter en.
Jeg ved det ikke.
Sig det nu! Nu er det alvor. Hvor mange kommer til stranden?
- Jeg ved det ikke! Jeg ved det ikke! - Jeg tror dig ikke.
Hold hans ben. Min tålmodighed er ved at være slut.
- Hvad laver du? - Vi ser, om det her får dig til at huske.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
For helvede! Nej! Nej!
- Brown! - Oberst.
Fransk gæstfrihed. Stemmer det, at du er god i skarpe situationer?
- Jeg forstår ikke spørgsmålet, sir. - Rør, soldat.
- Du kan tale frit herinde. - Jeg meldte mig til fronten, sir.
- Du synes om nærkampe? - Ja, sir.
- Og du meldte dig for at dræbe nazister? - Ja, sir.
Vi befinder os her, Normandiet er her.
- Mod øst ligger en forladt fangelejr. - Vi passerede den på vores første march.
- Det er en spøgelsesby, sir. - Kun for det blotte øje.
En strategisk retræte af tyskerne. De holder menig Donovan fanget.
- Kender du ham? - Nej, sir.
Om fem dage sender jeg 150.000 mand over det sand.
Tyskerne har bygget befæstninger og opstillet artilleri mange steder.
Vi tror, at Donovan giver dem hemmelig information.
- Hvor mange tyskere, sir? - Vi tror, at der er seks.
Det burde vel være nok for en rask, ung mand som dig?
Fortæl om dit hjem.
Jeg forstår ikke det relevante i spørgsmålet, sir.
Jeg vi bare lære den mand at kende, som skal redde krigen for os.
Jeg er fra Texas.
Min far døde året før, jeg meldte mig til tjeneste. Min mor bor der stadig.
Hun er nok ikke glad for at du valgte at være her og ikke derhjemme?
- Hvad er det, De spørger om, sir? - Jeg ønsker, at du finder vores mand.
Vi må vide, hvor meget information om Operation Overlord, han har lækket.
Ellers kan det blive en massakre i Normandiet.
- Og hvis han har talt med tyskerne? - Så er han udleveret til SS.
- Har du nogen spørgsmål? - Nej, sir.
Udvælg en pålidelig soldat, pak din udrustning og tag af sted straks.
Kom snart hjem, min smukke soldat.
- Nå? - Ordre fra oberst Landry.
Vi skal mod øst.
- Væk fra stranden? - Det stemmer.
Jeg havde håbet på en god dag i dag.
- Hele divisionen? - Nej, kun dig og mig.
Vi tager af sted med det samme. Hent din udrustning.
- Hvad er der mod øst? - Menig Donovan.
En amerikaner fanget hos nazisterne. Landry tror, han lækker information.
- Og han sender kun to mand? - For ikke at vække opmærksomhed.
Har han afsløret vores planer, er han ikke hundreder af amerikanske liv værd.
Kun vores.
- Er han spion? - Han er fange og amerikansk soldat.
Der er ikke mere at diskutere.
- Vi går vel, når det bliver mørkt. - Nej, vi tager af sted nu.
På vores seneste march var tyskerne allerede taget videre.
Alligevel tager vi kun granater med.
50 kilometer, hvor lang tid tager det? 10 timer, højst 12?
Hvis vi kan vente til solnedgang, ellers er vi et let bytte.
En massakre, Anderson.
Det bliver en massakre. Det er Landrys ord, ikke mine.
Det her er vores chance for at gøre en forskel, og dræbe nazister samtidigt.
Gennemfører vi opgaven, kan vi rejse hjem.
Så skal du ikke kysse billedet. Du kan kysse den ægte vare i stedet.
Du har to minutter til at bestemme dig.
Godt.
"Godnat, lille skat."
- Hvad er det? - Amerikanerens dagbog.
Et barn?
Giv det mad.
Det er din tur.
At få børn var mit livs største bedrift.
Det blev min frelse, inden Føreren kom til magten.
Et barn er en gave.
Det minder en om, hvad der er vigtigt.
Hun er en meget smuk lille pige.
Ja.
Det er så meningsløst, at hun skal vokse op uden far. Ikke sandt?
- Giv mig dagbogen. - Nej.
Jeg vil brænde den, og derefter henter jeg skiftenøglen-
-og vrider tæerne af dig... Langsomt.
Og så maser vi dem op i røven på dig.
En ad gangen.
Hvordan er det, I siger? "Foden i egen røv"?
Når de kommer og henter mig, og jeg kommer ud af dette bur-
-så vil jeg dræbe dig.
Nej.
Død over Amerika!
- Hvad er din statistik? - Tre sejre, seks nederlag.
- Tre sejre, seks nederlag? - Er du en papegøje?
- Så slemt er det ikke. - Det er heller ikke godt.
Det spiller ingen rolle. Hun behøver ikke kende dine tal.
Hun synes bare om, at du er bokser, tro mig.
Blond hår, store bryster, lange ben.
- Den pige er besværet værd. - Jeg ved det ikke.
- Jeg beder kun om en date. - Jeg vil ikke binde mig.
- Hvad betyder det? - Det betyder, at krigen ikke er slut.
Vi er næsten fremme.
Tyskernes bygninger ligger 150 meter forbi den vej.
Tror du ikke, at du kommer levende herfra?
Krigen er jo ikke forbi endnu.
Vil nogen af os komme hjem som den samme, som da vi tog af sted?
Min far kæmpede i Frankrig i 1917.
Han overlevede skyttegravene, uden at blive sprængt i luften.
Han sagde, at der lå lig overalt. De måtte gå hen over dem.
- Hvad skete der med din far? - Hvem ved.
Vent lidt.
"Hvem ved"?
- Aner ved ikke. Han forsvandt i sandet. - Det er netop min pointe.
- Jeg ved, at det er din pointe, Brown. - Hold nu mund.
- Skynd dig. - Lad mig være, Brown. Hold udkig.
Hvis du ikke skynder dig, skyder nazisterne pikken af dig.
- Jeg forsøger at koncentrere mig. - Ti stille og pis.
- Ja, hold mund, så jeg kan pisse. - Det var det, jeg sagde.
Der kommer nogle dråber til.
- Du bør få prostataen undersøgt. - Sådan, nu fortsætter vi.
- Er alt okay? - Nu går vi. Klap nu i.
Jeg er tørstig. Hvad er der?
Jeg har gået her før.
Hvordan ved du det?
- Nej, det var satans. - Det har du ret i.
Flot! Godt observeret.
Hvad gør vi nu?
- Vi finder en anden vej. - Ja, find en anden vej, mester.
- Undskyld, hr. løjtnant. - Hvad er der?
Frøken Fredriech.
- Ud. - Frøken Fredriech.
Hvor er fangen?
Før mig til ham.
- Taler han tysk? - Nej.
Forlad os.
Nu!
- Mickey Mouse. New York City. Ikke? - Jo.
- Missionærerne har bøger med. - Jeg ved ikke, hvor mangeder kommer.
I morgen vil vores tropper være på plads på stranden.
Så har vi ikke længere glæde af dig. Forstår du, hvad jeg siger?
Så I vil dræbe mig, fordi jeg ikke har den information, I vil have?
Din surkålsædende so.
Sig mig...
Hvad tror du, dine generaler ville tænke, hvis vi lod dig leve?
De ville tro, at du gav os information om Operation Overlord.
- Du vil blive hængt som spion. - Man hænger ikke folk i mit land.
Bortset fra et par tyskere, måske.
Amerika.
En drøm så tåbelig, at man skal sove for at tro på den.
Du skal dø.
Hvis det ikke er for meget besvær...
Dræb fangen nu!
Vi må finde ud af, hvor mange de er.
Vi trækker lod og ser, hvem der kommer ud først.
Vi må lokke dem ud. Vi skal bruge en afledningsmanøvre.
Jeg kan skyde et par salver, så de ved, at vi er her.
Har du nogen lysgranater?
- Nej, jeg har ingen. Har du? - Nej. Fandens.
Jeg har en idé.
Gør det ordentligt.
For helvede! Hvad er der sket?
- Jeg tæller til tre. - Vent.
- Hvorfor så få? - Jeg gætter på, de vil være diskrete.
- Hvad gør vi nu? - Spiller med samme regler.
- Henter Donovan og smutter sporløst. - Ja, hvis han stadig er i live.
Stå ikke bare der! Giv Siegmund besked.
Det var fandens. Se ham.
Han er adskilt fra de andre.
Vi tager ham først. Så ser vi, hvem der kommer og leder efter ham.
Jeg vil bare være sikker. Hvad er planen?
Vi adlyder oberst Landrys ordre. Vi gør, de som vil. De har en af vores.
Nemlig. Skal vi tage dem her af?
- Nej, glem dem. - Okay.
For helvede!
Koch?
Jeg har dig!
Taler du engelsk?
Hvis vi tager kluden ud af din mund og du skriger-
-så presser jeg den ned igen og dræber dig langsomt. Forstået?
Skrig ikke.
- Lad mig gå! - Engelsk, tak! Ikke det tyskerlort.
Donovan - knægten.
Kender du ham?
Vi har information, som siger, at han er i denne bygning.
Vil du sige, hvor han er?
Solen er ved at gå ned. Vi har hele natten.
Stik jer selv skråt op!
Gerne, hvis jeg ikke var helt udmattet efter at have kneppet din søster.
Hvor mange er I?
- Forvent ikke, at jeg siger noget. - Det er præcis, hvad jeg forventer.
- Hvorfor? - Fordi dit liv er på spil.
I vil alligevel ikke dræbe mig, I grisekneppende amerikanere.
Det kommer fra en jødemyrdende nazist, så jeg tager det som en kompliment.
Du har fem minutter til at sige, hvor mange I er, og hvilke våben I har.
Knep din mor.
Slå ham igen.
Hvad sagde du? Hvad sagde du?
Fire minutter.
Tre SS-soldater og en oberstløjtnant.
Bevæbnede?
Cigaret?
Tak.
18 år gammel.
Rogers fra Kansas City.
Han var med os, da de kastede os ned over Nadine.
Han blev ramt tre gange, inden han nåede jorden.
Hans forældre var mælkebønder.
Jeg landede to meter fra ham.
Hans faldskærm var sammenfiltret, og hans lunger var fulde af blod.
Med sit sidste åndedrag sagde han sit sidste ønske.
Jeg skulle skyde den nazist, som tog hans liv.
Det var måske ikke dig, men du ved vel, hvad man plejer at sige?
En død nazist er lige så god som den anden.
Nein, nein! Nein!
Ti.
- Hørte du, hvad jeg sagde? - Hvad?
Han sagde: "Nein, nein, nein."
Og jeg sagde: "Bang! Ti."
Du har brug for hjælp.
Kors! Nu går vi.
Jeg syntes, det var sjovt.
Hun sagde vel, at du ikke længere er ret meget værd?
Sikke en smuk familie du har derovre i New York City.
Jeg har en fætter, som også bor i New York.
Han giftede sig med en albansk danserinde.
De har også et barn sammen. Jeg tror, det er en dreng.
Jeg ser på dette foto af din familie og tænker ved mig selv:
"Mon min fætter ville have svært ved at finde dem i den store by?"
Det er et held, at jeg har adressen.
- Du kan lige vove at skade min familie. - Det kan jeg! Det kan jeg!
Du skal fortælle mig, hvor mange amerikanere der kommer-
-hvis du vil redde din familie.
Så vil jeg stå i et godt lys hos Føreren.
Nu skal du fortælle mig-
-hvor mange, der kommer ad søvejen, og hvor mange, der kommer med fly.
1.200 allierede bombefly.
2.200 canadiske.
160.000 soldater ved Normandiet.
83.000 britiske og canadiske soldater-
-ved strandene Gold, Juno og Sword.
Din familie takker dig.
Føreren takker dig.
Og du er nu officielt en forræder.
Din satan! Gør, hvad I vil med mig, men rør ikke min familie.
Pokkers!
- Undskyld, oberstløjtnant. - Hvad er der?
Følg med mig.
- Degenhardt? - Han er på patrulje.
Find ham!
- Amerikanere! - Hvad gør vi?
Find dem og dræb dem. Straks!
Det er som en forbandet labyrint. Hvilken bygning er det her?
Ni.
Vent, vent.
14. For helvede, jeg ved det ikke!
Løj ham fyren om, at stedet her var fuldt af nazister?
Nej, men de finder liget derovre.
Vi må finde Donovan, inden de når at dræbe ham, uanset hvor mange de er.
Jøder!
Dæk mig!
- Godt sigtet. - Det var så lidt.
- Tror du, de hørte det der? - Vi venter ikke på at finde ud af det.
Kom, nu finder vi et skjulested og holder lav profil en tid.
Okay, efter dig.
ARBEJDE GIVER FRIHED
Må jeg se det foto, du altid kigger på?
- Hun er smuk. - Ja.
Hvornår skrev hun til dig sidst?
I forrige uge.
Jeg forsøger at skrive til hende, så snart jeg kan.
Gør hun ikke også det?
Hendes far...
Han synes ikke, at soldater er gode ægtemænd.
Han synes, at en møller passer bedre som livsledsager.
Han har sikkert ret.
- For pokker, Brown. Hvorfor gør du sådan? - Hvad?
Du er så trist. Du valgte mig til denne opgave
Det var ikke sådan ment.
Soldater uden sund fornuft forsøger altid at spille helt.
Som at stå på en granat for at redde resten af delingen.
Det kan ikke overføres direkte til hverdagslivet.
Derhjemme sidder de ikke i en tom nazilejr og venter på næste slag.
Hendes far ændrer sikkert mening. Han forstår dig bare ikke.
Du er en god mand.
Nu få vi se.
Og du? Hvorfor har du ikke en pige, der venter derhjemme?
Det havde jeg, men det holdt ikke.
Jaså? Hvad skete der?
Hun syntes ikke om, at jeg gik i krig, hun syntes ikke om volden.
Der var ikke meget, hun syntes om.
Da jeg sagde, at jeg havde meldt mig, græd hun i halvanden dag.
Hun lå sammenkrøbet på sengen som en kat.
Jeg sagde til hende:
"Der er visse steder på Jorden, som man skal tage til alene."
Morgenen efter var hun enig med mig.
Alle mine ting stod ude i vestibulen, pakket og det hele.
Jeg rejste tilbage og boede hos min mor, og det var det.
Det er jeg ked af.
Hvorfor gik du i ringen igen?
- Mener du boksningen? - Ja.
Samme hånd som skriver kærlighedsbreve, kan også slå dig ud med et slag.
Du kan sikkert også dræbe en masse jødemyrdende nazister?
Det stemmer.
Solen er på vej op. Vi må hellere gøre os klar.
Ja.
- Oberstløjtnant. - Ja?
Stadig ingenting.
Så fortsætter I med at lede. Vi tager af sted, når solen står op.
Og Koch, hvis du skuffer mig igen...
Mannequiner? Det er et uhyggeligt sted.
Det er nazister - selvfølgelig er det uhyggeligt. Hold øjnene åbne.
Tag det roligt, makker. Tag det roligt.
- Hænderne op! - Dumme amerikaner.
- Ingen har spurgt dig. - De har dræbt jeres ven.
- Mærkeligt, jeg hørte ingen skrig. - Ikke en lyd.
Tag hans våben.
For helvede!
- Brown! Se på mig... - Lad mig se. For helvede!
Hør her. Jeg er nødt til at flytte dig, Anderson. Er du parat?
En, to, tre!
Rør ikke såret.
Jeg syede dig samme, så godt jeg kunne.
Jeg gav dig alt det morfin, jeg havde.
Hvor er han?
Han er i det andet rum.
Hvad vil du...
- Bevæg dig ikke, Anderson! - Hvad skal vi gøre ved ham?
Jeg vil forhøre ham.
Vi udspørger Donovan, og så smutter vi herfra, sammen.
Hvorfor mig?
Hvad sagde du?
Da du talte med Landry, hvorfor valgte du mig?
Jeg stoler på dig, Anderson. Det har jeg altid gjort.
Du skal ikke dø her.
Jeg vil sætte kuglen i ham. Vil du lade mig gøre det?
Du bliver siddende her, okay?
Jeg er inde ved siden af. Lad ikke såret gå op igen, okay? Gør det ikke.
- Brown! - Hvad?
Lad mig ikke dø i dette nazihul.
Okay.
Det her vil gøre ondt.
Man kan vist sige, at jeg vandt 1. omgang. Et minut, så 2. omgang.
Hvor er Donovan?
Kan du huske ham? Anderson?
Nu skal du sige, hvor han er. Hvor er Donovan? Hvor er Donovan?
Sig, hvor han er, ellers slår jeg dig, til der ikke er noget tilbage.
- Ovenpå... - Ovenpå? Hvor mange?
Ovenpå...
Farvel.
Donovan?
- Donovan? - Herovre!
- Donovan? - Ja. Hvem har sendt dig?
Oberst Landry. Vi har ikke meget tid. Hvor er nøglerne til cellen?
Koch, han har dem. En høj fyr.
- Er der flere? - To, tror jeg. Og en løjtnant.
Vi dræbte to af dem. Det er løjtnanten, vi skal finde.
- "Vi"? - En ven fra 8. Han er død.
Sendte de kun to mand?
Inden vi fortsætter, skal jeg vide, hvad du har fortalt dem.
- Donovan? - Intet.
Intet om Operation Overlord? Om stranden og hvem der kommer dertil?
Jeg sagde ingenting. De trak mine kindtænder ud.
Okay. Hvor finder vi ham Koch?
Stille og roligt nu. Stille.
Vi sænker våbnene og finder en måde, så alle kommer herfra i live.
Se!
Hvad laver du? Han dræber os begge to.
Hvad vil du have?
- Geværet! - Okay.
Knæene. Ned på knæ!
Rolig.
- Hvad laver du? - Stille, Donovan!
Er han død?
Han er i hvert fald ikke i live.
Siegmund, løjtnanten? Tror du, han stak af?
Jeg ved det ikke, men vi venter ikke på svaret. Tag pistolen med.
Hvad er der?
Jeg løj. De truede med at dræbe min familie.
Hvor meget?
Det hel. Alt, hvad jeg vidste.
Tænkte du ikke på at lyve, soldat? Aflede deres opmærksomhed?
- De truede med at dræbe min familie. - Hvordan?
Så vidt jeg ved, har tyskerne ingen våben, som når over hele Atlanten.
Tror du, en enkelt tysk soldat klarer det 50.000 km væk? Svar!
Hvad skal jeg sige? De sagde, at de allerede vidste alt.
Der var en kvinde her, en af Hitlers hjælpere.
Hvorfor holdt de dig i live, hvis de vidste det?
Jeg ved det ikke. De ville henrette mig, men så dukkede I op.
- Hvad vil du gøre? - Landrys ordre var tydelig.
Hvis du sladrer, så efterlader vi dig her.
Mit job er at dræbe nazister, ikke amerikanske soldater.
Hvad Landry ikke ved, har han ikke ondt af. Men vi må sige, at tyskerne ved det.
Bliv i nærheden. Vi ved ikke, hvad gamle Siegmund kan finde på. Skynd dig.
- Vi kan ikke gå tilbage. - Hvad er det?
- Artilleri. De lader igen. - Hvor skal vi hen?
Følg mig.
Hvad sker der?
De tager af sted, sikkert til Normandiet.
- Vil de lede efter os? - Det har de ikke gjort endnu.
De tror sikkert, at vi allerede er stukket af.
For at skabe problemer.
Jeg ville ønske, jeg kunne få fat på løjtnanten.
- Hvorfor? - Han har noget uerstatteligt, som er mit.
Som det her?
- Hvem er hun? - Den mand, jeg kom hertil med...
Det er hans pige derhjemme.
Jeg dræbte den mand, som tog ham fra hende.
Jeg får vist ikke en tilsvarende glæde.
Nu ved du i det mindste, hvor dyrt krigen står dig.
Og vær ikke så sikker på det. Frankrig er et stort land.
Hvad gør vi nu?
De er væk. Nu tager vi af sted.
Bliv her.
Klar bane.
- Slip våbenet. - Glem det.
- Slip våbenet, ellers dør han! - Du først.
- Godmorgen! - Godmorgen.
Jeg vil tale med dig om noget.
Jeg så brochuren i din taske.
Jeg ville fortælle dig det personligt.
Er det nogensinde lykkedes dig at holde noget hemmeligt for mig?
Det er derfor, jeg skal af sted.
Far var tre år i Frankrig. Du hørte de samme historier som jeg.
Historier? Hvis det er det vigtigste, behøver du jo ikke tage af sted.
Toget kører i morgen.
Så du vil bestemme, hvem der har ret og uret her i verden?
Kun i Frankrig. Resten af verden må selv løse det.
Din far havde samme forkerte tanker, inden han blev sendt hjem i en kiste.
Men husk nu, at det kun er de døde, som ikke ser slutningen på krigen.
Kom i gang.
Så du er den lille mus, som giver mig så store problemer?
- Amerikansk pige? - Hun er ikke min.
- Hvis er hun? - Soldaten, som tog med mig hertil.
Og hvor er den mand nu?
Han er død.
Krig er en blodig affære.
Og den her? Også din?
Ved du, hvad Føreren forventer, at vi gør med amerikanske soldater?
Jeg kan gætte.
Den information, din soldaterven har givet os, koster jer tusinder af liv.
En del af dem er dine kammerater, og en del er jeres allierede.
Sig mig, hvordan får det dig til at føle dig?
- Det spiller ingen rolle. - Svar, for helvede!
Han fortalte det for at redde sin families liv. Der er der ingen skam i.
Mon dine generaler har samme opfattelse?
Eller ville de kalde ham spion?
Om nogle dage vil vores styrker slagte dine soldater på stranden.
Og jeg bliver hyldet for at have tvunget oplysningerne ud af ham.
Du har for høje tanker om dig selv.
Forklar.
Du er ikke tilbage i Tyskland endnu.
Bokser?
Jeg har også brugt tid i ringen. Var du god?
- Ikke ligefrem. - Hvordan ser din statistik ud?
Tre sejre, seks nederlag.
Det er altid vigtigt at varme op inden kampen.
Ja! Ikke dårligt, vel?
Kom nu, amerikanske soldat.
Kom nu. Op, amerikaner! Op!
Sådan! Okay, vis mig, hvad du kan.
Hvis jeg taber, dræber du dem begge to.
Okay, din djævel!
Dræb ham!
Er du okay?
Vi skal væk.
Vent.
Er alt, som det skal være?
Ja.
- Mine herrer. - Sir.
Udmærket klaret, soldat. Hvor er soldaten, du tog med?
Han er død, sir.
Sørg for, at sygepasserne undersøger jer begge to.
Vi har det godt, sir.
Godt.
Så burde vi vel skåle?
Og have en meget lang samtale, os tre imellem.
Brown!
Tak.
- Jeg gjorde bare mit arbejde. - Ikke kun det.
Du fortalte ikke obersten, hvad der skete derovre.
Pas godt på dig selv, Donovan.
Hvor skal du hen? Landry sagde, at du kan tage hjem. Vil du ikke det?
Ved du hvad? Vi ses på stranden.
5. oktober, 1945
- Gode gud! - Jeg er hjemme, mor.
Vi har vist en del historier at fortælle.
Ja, det har vi.
Tekster: Torben Christensen www.ordiovision.com