SEKRETESSAVTAL
Dae, vad är det här?
Vad?
Var hittade du...?
När började du dejta Han Yuri?
Har Kitty dumpat dig? Vad hände? Berätta.
Bry dig inte om det.
Dae Heon.
Jag tänkte köra dig till campus, men jag måste träffa direktör Han nu.
- Okej. - Pappa, det är inte det viktiga just nu.
Dae är viral just nu.
"Dae Heon Kim, hotellarvtagerskan Yuri Hans ödmjuka pojkvän,
räddar Han Hotel-gruppens skamfilade image.
Uppköpet av Millerhotellen är på gång igen."
Du, mår du bra? Är det nåt jag borde veta?
Oroa dig inte.
- Allt kommer att bli bra. - Okej.
Jag går nu.
Se upp för bilar.
- Okej. - Ha en bra dag.
Dae? Kan vi leka innan vi går?
Nej, vi är redan sena. Gör dig i ordning.
- Okej. - Har du packat skolväskan?
- Ja! - Bra jobbat.
Bora...
Vad har hänt med dina skor?
Det är nog en växtspurt. Det är okej.
Hur kan det vara okej?
Det kommer att se konstigt ut, men...
Håll upp foten.
Du kan ha den här ett tag.
Ingen skulle märka det.
Det är okej. Jag blir redan retad i skolan ändå.
Va?
Kom igen.
Jag skulle sätta hårspännet lite högre.
Tack.
Kom in.
Okej, den kan stå där.
Och den här, tack.
- Vad gör du här fortfarande? - Har du anlitat flyttkarlar?
- Kitty, du är fortfarande här. - Ja, det är hon.
Jag ringer campuspolisen och får henne utsparkad.
- Ring inte campuspolisen. - Dae, vi måste prata. Nu.
- Okej, var ska vi börja? - Jag är sen. Jag måste byta om.
Jag såg dig på TV i morse.
Vilken föreställning.
- Du har säkert frågor. - Ja, till att börja med...
Vad...?
Till att börja med vill jag veta varför du jagade mig i pyjamas,
bad mig att inte åka och nästan kysste mig.
- Kitty. - Jag hade kysst dig tillbaka
om du inte hade blivit kidnappad av din andra flickväns familj, förresten.
Jag kan förklara.
Toppen.
Vi kan väl börja med lögnerna?
Lögner? Plural?
Du har två flickvänner, eller hur? Eller är det en dubbel-dubbel-lögn?
Och varför låtsades du vara rik i alla dessa år?
- Vad mer ljuger du om? - Jag ljög aldrig.
Men du facetajmade mig från en fin bil
och utelämnade det faktum att din pappa är chaufför?
Känner du mig inte väl nog för att veta att jag inte skulle bry mig?
Jag skämdes.
Här var en vacker flicka på en fin familjesemester
och hon var intresserad av mig.
Och angående Yuri...
Vi måste gå nu, annars blir vi sena.
Jag lämnar den öppen.
Dae, nu.
Jag letar upp dig senare där vi kan vara ensamma, och jag lovar
att jag kan förklara allt.
Det ser jag fram emot.
ÄLSKLING ÄR ALLT OKEJ?
EJ LEVERERAT
VAR ÄR DU? EJ LEVERERAT
SNÄLLA, RING MIG
SMS:ar du Dae?
Ja.
- Fråga om han skrivit på sekretessavtalet. - Nej. Det är redan konstigt nog.
Du och pappa gjorde det här till en hel affärsgrej.
Okej.
Är du klar att åka?
Ge mig en minut.
Okej, öppna ögonen.
Herregud.
Du är så begåvad att det gör ont.
Kunde ha varit bättre. Jag kunde ha blandat.
Skojar du?
- Den här låten är grym. Vad är det? - Det är DJ:n jag berättade om.
Han som är DJ på nyårsafton?
Så vi kan se honom tillsammans på Island.
Ska vi dansa ihop under norrskenet?
Jag längtar.
Jag med.
Yuri! Vi blir sena.
Jag kommer!
PRESSKONFERENSROMANTIK VIRALT FENOMEN
- JAG ÄLSKAR YURIS NYA ACCESSOAR! - YURI OCH DAE? SÖTAST NÅNSIN!
Dae. Skrev du på sekretessavtalet?
Bakom oss, se upp. Paparazzi!
Min mamma skuggar mig just nu.
Det här var lättare än jag trodde.
Okej. Nu går vi.
Le.
Kitty har listat ut för mycket. Jag måste berätta sanningen.
- Det kan du inte. - Jag vet, men jag har ett samvete.
Jag kanske låtsas dejta dig och ljuger för pressen, men jag har integritet.
Nej, Dae, du kan inte berätta för henne.
Eller vill du bli stämd?
Sak samma. Svara bara på det här, vem är "Älskling"?
- Det angår inte dig. - Okej.
Säg inget då. Jag berättar för din pappas advokat. Kolla din telefon.
Det är Juliana.
Jag är med Juliana.
Vad betyder det?
Är du med Juliana?
Hon skulle ha varit på välkomstfesten och hon kom inte.
Alla hennes sociala medier är raderade. Och hennes telefon är avstängd.
Jag tror att hennes föräldrar skickade iväg henne på grund av mig.
Jag kanske aldrig får se henne igen.
Hoppa på.
Vad gör du?
Vi kan inte komma för sent första skoldagen.
Lita på mig och hoppa på.
Tack.
Det måste vara fejk.
Eller hur? När folk uppträder sådär?
Jag heter Kitty Song Covey. Trevligt att träffas.
Du är Portland-stalkaren.
Det är okej. Det är bara första dagen. Jag ska lyssna på mammas favoritlåt
och fokusera på att hon gick här och glömma killdramatiken.
I dag blir en bra dag.
Tack för tidigare.
Inga problem.
Jag kan inte hindra dig från att berätta för Kitty om oss.
Men hon måste hålla det hemligt.
Jag fattar, och det kommer Kitty också.
Hon har aldrig berättat mina hemligheter för nån.
Men hon får inte veta varför vi låtsas heller.
Jag vet. Det kommer aldrig att hända.
Om hon frågar om den riktiga anledningen hittar jag på nåt.
Det här stressar mig.
Gjorde du klart min läxa till professor Lees kurs?
Det här är delvis varför jag betalar din skolavgift.
Ta inte illa upp, men jag hoppas att vi gör slut snart.
Det hoppas jag också.
Vad i helvete?
- Juliana! Herregud, du är här. - Hej.
Bara en sekund.
Mina föräldrar skickar mig till Oakham.
- Nej! - Det är åtminstone inget nunnekloster.
Allt är mitt fel.
- Jag borde ha varit försiktigare. - Sluta. Nej, det är det inte.
Vad ska jag göra här utan dig? Allt här suger.
Du har fortfarande mig, även om vi inte kan prata på ett tag.
Men vi fick inte göra det vi planerade,
nyårsafton, norrsken, hålla hand på offentliga platser.
Vi skulle äntligen få vara oss själva.
Det kan vi fortfarande, för du är ett geni.
Att använda Dae för att lura våra föräldrar?
Nyheten dök upp i mammas favoritprogram och hon hoppas redan på er två.
- Det är bara en tillfällig lösning. - Det är allt vi behöver.
Fortsätt att vara det falska, glänsande inne-paret
så att mina föräldrar glömmer ryktena,
och sen är jag med dig och kysser dig vid midnatt på Island.
- Hur? - Ingen aning.
Men om du lovar mig att du kommer, lovar jag att jag också kommer.
Gå. Det är din första dag.
Du får inte komma för sent, för då flår rektor Lim dig.
Gå.
Jag såg det direkt.
Formuleringarna, den traditionella meningsstrukturen.
Yuri brukar ha ett mer... vardagligt språk.
Kan du bevisa att privatläraren skrev det?
Tja... Nej.
Då är den här diskussionen över.
- Vad? - Du ser vilsen ut.
- Jag letar efter litteratur. - Visst. Där uppe till höger.
Toppen. Tack.
- Professor Lee. Så trevligt att se dig. - Går du i min klass tredje lektionen?
Nej, vi har faktiskt träffats.
På personallunchen?
- Jag är ny lärare här. - Jaha.
Toppen.
Många elever kommer till mig utan erfarenhet av nåt annat än grunderna
i den västerländska kanon.
Vi måste äta lunch ihop.
Räkna med ändring på det där.
Vi ses i morgon.
Dae, du och Yuri är bedårande.
Har ni andra lektioner ihop?
Jag vet inte.
Han kunde mitt skolschema när jag var långt borta.
Fejknissar.
Dae, vänta!
Fröken Song Covey, innan du går. Efter att ha tittat på dina provresultat
har jag skickat ditt namn till handledarkontoret.
Toppen. Jag var ofta privatlärare på Adler High i Portland.
- Jag började läsa collegekurser som... - Inte för att bli privatlärare.
För att få lektioner.
Du är långt under de andras nivå och arbetet blir bara svårare.
Kom till biblioteket efter skolan. Du får en privatlärare.
- Jag är säker på att... - Du kan gå.
Är Portland-stalkaren mixad eller bara vit?
Herregud. Hon har en cupcake på brickan.
Fick hon inte nog av dem i går?
Hej! Hur är läget?
-Åh, du är Portland... - Portland-stalkaren, ja.
Jag fick ett seriemördarnamn redan första dagen.
Jag borde inte prata med dig.
Jag måste stanna i Team Dae.
Vet Team Dae att han och jag har varit ihop i flera år
och att hela Yuri-grejen är konstig och antagligen fejkad?
Konstig, ja. Men fejkad?
Livet är ingen såpopera.
Du såg väl hur det sprakade mellan oss i morse?
Vi var sekunder från att kyssas.
Han kanske är kluven och förvirrad.
Han är inte förvirrad. Han är olycklig.
Q, jag vet vad jag pratar om, tro mig.
Min syster Lara Jean hade ett fejkförhållande med sin pojkvän Peter.
Det var mitt fel, sen blev det verkligt och de är fortfarande ihop.
Men det kommer inte att hända med Yuri och Dae.
Det vet jag. Jag är bra på att para ihop folk.
- Jag vet fortfarande inte... - Du gillar honom.
Florian?
Nej.
Han gäspade just, sen gäspade du och gäspningar smittar, så...
Han är elitist.
Han tror att ogilla Marvel-filmer är en personlighet.
Visst.
Du är snygg, han är snygg, nu kör vi.
Förlåt. Jag glömde att jag inte var i Portland
och jag borde inte anta att du är gay, eller att du är ute, eller anta något.
Jag är ute.
Missförstå mig inte, jämfört med USA är Seoul inte precis gayvänligt,
men jag har familj i Iran och på Filippinerna,
så semestrarna tillbringar jag på heterosexuella cosplay-läger.
Och även om jag vore intresserad skulle inte Florian vara det.
Han hatar idrottsmän och mina lår är som trädstammar.
- Kom igen, låt mig hjälpa dig. - Tack, men nej tack.
- Vi ses senare. - Fridens.
Ler du? Le ordentligt.
Le, sa jag.
Le.
MAMMA KOM GENAST TILL MITT KONTOR.
BANKEN INSÄTTNING FRÅN HAN-GRUPPEN
- Jag måste gå. - Jag måste gå.
Vad har jag gjort nu?
Professor Lee misstänker att Dae skrev din sommaruppsats.
Han är min privatlärare. Han hjälpte bara till.
Jag vill ha ditt kreditkort.
Vad har det med mitt kreditkort att göra?
Inga pengar, inga problem.
Vi har låtit dig löpa amok för länge.
Flyga iväg till DJ-festivaler,
ditt ansikte i kvällspressen som Juliana nyttjar.
Juliana är borta.
Strunt samma. Säg bara vad jag måste göra för att få tillbaka mitt kreditkort.
Vad är det som är så viktigt att köpa precis nu?
Inget.
Bara...
Du lovade att jag skulle få gå på nyårsfestivalen på Island.
Vi kan prata om Island igen när och om ditt beteende förbättras.
Så om festivalen är så viktig för dig, gör inte bort dig.
Yuri...
Det här är för ditt bästa också.
Dae!
Bora! Vilket skomärke sa du att alla dina vänner i skolan hade?
FILA Disruptors.
Jag köper dem åt dig.
Jag tjänar mycket pengar nu.
Menar du det? Du är bäst.
Jag ringer snart igen. Hej då.
Hej då.
Ja!
- Grattis, Kitty. Precis i tid. - Tack.
Jag börjar begripa mig på stället.
Kan du försvinna ur mitt liv?
Tro mig, jag vill inte sitta bredvid dig heller.
Du måste åka hem. Dae har visat var han står.
Ju längre du stannar, desto mer patetisk verkar du.
Ingen finnig playboy berättar för mig om mitt förhållande.
Jag har inte haft en tilltäppt por på fyra år.
Det ser ut som om en är på väg precis här.
Ska du ens vara i den här klassen?
Professor Finnerty, jag vill ha en ny labbpartner.
Portland-stalkaren går i specialklass.
Nej.
Det är inte sant, och våga inte kalla mig det igen.
Menar du "Portland-stalkaren"?
Det är det olyckliga med smeknamn.
De brukar fastna.
Jag antar att det är sant... bajsbebisen.
- Vad kallade du mig? - Du hörde mig.
Det är han.
Okej. Det är bra.
Alla kan välja sin egen labbpartner, men snabbt.
Kemin gör inte sig själv.
Hej.
Du, Yunis.
Min Ho vill ha dig som labbpartner.
- Vad gör du? - Min grej.
Hej.
Hej. Florian, eller hur?
Ja. Hej.
Jag borde nog be om ursäkt i förväg.
Det verkar som om det amerikanska utbildningssystemet
inte är så bra som jag trodde.
Jag förstår om du vill göra alla labbar åt oss.
Jag skulle aldrig förlåta mig själv om du kuggar på grund av mig.
Vilken vånda.
Sitter det nån här?
- Hej. - Hej.
Det här är kemi.
Läget?
KESS-BIBLIOTEKET
Hej. Jag är här för privatlektioner.
Katherine Song Covey?
Ja. Vänta här.
Mamma stod säkert här.
Så mycket historia.
Mamma!
INTERNATIONELLA DEBATTURNERINGSMÄSTARE
Du hittade din plats här. Förhoppningsvis gör jag också det.
Jag undrar om en av debattkillarna kan ha varit din hemlige pojkvän.
Katherine?
Det här är din privatlärare, Dae.
Dae, det här är Katherine, en elev från USA.
Hej.
Mamma, pappa, gaska upp er!
Mamma, pappa, jag älskar er!
Herregud. Är Min Ho bajsbebisen?
Ja, Kitty skvallrade på kemin.
Hur vet hon det?
Dae berättade väl.
Jag måste gå.
Yuri!
Kan du gå igenom det här igen?
- Jag förstår inte. - Ja.
Om du vill göra det här kan du inte gå direkt hit.
- Du bör alltid göra 30. - Okej.
Äntligen gick hon.
- Det är så mycket jag vill säga. - Jag också.
Om det gör det lättare, så vet jag nog vad du försökte säga.
- Okej, bra, för... - Dae, där är du.
Har du hört? Nån avslöjade Min Ho som bajsbebisen
- och nu vet hela skolan om det. - Va?
Han berättade för en nära vän som han litade på
och den personen skvallrade för hela skolan.
Man måste vara försiktig med vem man berättar hemligheter för.
Hej då, älskling.
Sekretessavtal.
Det där var ju speciellt.
Din flickvän är intensiv.
Jag fattar inte att du nämnde bajsbebisen för Min Ho.
Förlåt, men Min Ho var en idiot
och om det var en stor hemlighet borde du inte ha sagt nåt.
Nej, det borde jag definitivt inte ha gjort.
Förlåt, Dae.
Det här kommer inte att funka.
Va? Vad kommer inte att fungera?
Du och jag.
Jag är ledsen.
Varför bad du mig stanna om du tänkte göra slut?
För att jag bryr mig om dig.
Du är min bästa vän.
Jag går till kontoret i morgon och ber dem att ge dig en ny lärare.
- Men, Dae... - Jag beklagar. Det gör jag verkligen.
Men jag är med Yuri nu.
Men det är väl inte på riktigt?
Det är på riktigt.
Bar han det hela tiden?
Han bar det nära hjärtat.
Varför krossar han då mitt nu?
Förlåt.
Jag trodde att du var Dae.
Ja, jag hörde om det.
Mår du okej?
Nej.
Men jag ska inte gråta,
för jag kan inte ha svullna ögon på det här fotot.
Det är en familjetradition som mamma startade och jag är här för hennes skull.
Här, jag tar det.
Tack.
ÅRSKURS 11
Florian började följa mig på Instagram i dag.
- Jaså? - Jäklar.
Det här ramlade ut.
Ett bebisarmband.
- Jag visste inte att du är född i Korea. - Det är jag inte.
Det är min mammas namn. På koreanska.
Den 12 augusti 1993.
Herregud.
Vad?
Herregud!
Herregud, Kitty, vad?
Jag tror...
Jag tror att min mamma födde ett barn här.
Undertexter: Cecilia Torngrip