Jag beklagar att du inte fick en riktig sovsal.
Det är okej.
Såna här missar sker inte ofta på KESS.
Jag förstår att det kan vara läskigt att säga ifrån som ny elev,
därför var Min Ho vänlig nog att informera oss om ditt gräsliga missöde.
Ja, han är så osjälvisk.
Jag är säker på att du och din rumskamrat blir goda vänner.
Du kan gå.
Tack.
Vad i...?
Du kan lämna maten på sängen.
Va?
Du kan lämna maten på sängen.
Jag är ingen matleverans. Jag är din nya rumskompis.
Enligt vem?
Enligt professor Lee.
Du var inte här när skolan började,
så jag vill inte höra nåt om "min sida, din sida".
Allt ser ut som din sida just nu.
Vänster!
Spelar den in?
Det funkar!
FIENDER VÄNSTER FEM
Du kan sova när du är död, fröken Covey.
Snälla, du måste hjälpa mig.
Jag förstår att boendesituationen kan vara lite svår.
Professor Finnerty, har du nånsin sett ett Jenga-torn av pizzakartonger?
Har du nånsin luktat på ett Jenga-torn av pizzakartonger?
- Faktum är... - Du är studievägledare.
Finns det inget du kan göra?
Ledsen, Kitty, men studenthemmet är fullt.
Jag kan inte sova, inte plugga.
Jag får inte bort mozzarellan från mattan.
- Och jag kommer att få underkänt i allt. - Du kan alltid gå till biblioteket.
Du kan få det att fungera.
Du har redan överlevt första veckan av andra året.
Jag finns här om du behöver mig. Se det från den ljusa sidan.
Din boendesituation kunde vara mycket värre.
Hur då?
Det kunde vara mögelost.
Jag vet inte. Det är mycket utstående ögon och ruttnande kött.
Va? Det här är en klassiker.
Vet du vem du borde titta med? Florian!
Ni har vibbar!
Jag vet inte. Jag har varit med många killar förut
men jag har aldrig gillat nån så mycket. Det gör mig nervös.
Vi kan samla ihop ett gäng i morgon och sträcktitta?
Vi bjuder in Florian, han fastnar för serien och dig
och börjar titta på fler avsnitt med mindre folk på kvällen.
- Ta ett steg i taget. - Ja. Okej.
Som hur du flög över hela världen för Dae utan att berätta för honom.
Annars hade jag aldrig träffat dig.
Och jag hade inte upptäckt att jag har ett halvsyskon i Korea.
Där fick du mig.
Det som suger är att jag inte kan berätta för Dae om det, för Yuri är alltid där.
Jag saknar min bästa vän.
Jag kanske vet en plats där Dae är som Yuri inte är.
Naturen. Hon är ingen friluftsmänniska
och du pratar med ordföranden i KESS friluftsklubb.
Första vandringen är i morgon.
Du ska väl vara här i dag?
Vad sägs om ansiktsmasker och kycklingvingar?
Jag gav inte Portland-stalkaren tillåtelse att använda mina specialprodukter.
Hon bor inte här. Hon har inte ens en hudvårdsrutin!
Ledsen. Måste gå. Vi pratar när jag inte är upptagen.
Tack! Bra samtal!
Du är alltid upptagen. Du är aldrig här.
MAMMA
Min älskade pojke!
Hej, mamma! Mår du bra?
Ja. Jag är på väg till inspelningen.
Jag saknar dig.
Men eftersom du är viktigare...
Ska jag be dem vänta?
Det är okej.
Vi pratar nästa gång.
Okej. Puss!
Okej, vi ses senare efter vandringen.
Q, vänta.
Dae följer väl med på vandringen?
Ja.
Jag kanske följer med. Jag får aldrig prata med honom.
Va? Nej!
Jag menar, nej.
Q, titta på mig.
Jag tittar på dig.
- Vad är det du inte berättar? - Inget.
Dae följer med på vandringen.
Och?
Det gör Kitty också.
Det är inte okej.
Det är inget brott att två av mina vänner är med i min favoritklubb.
Vet du vad?
Gissa vad jag fick reda på.
Okej, välkomna till KESS friluftsklubb.
Första regeln i friluftsklubben: Snälla, prata om friluftsklubben.
Det vore till stor hjälp, för vi förlorade några medlemmar i somras.
Borrelia.
Okej, vi börjar med att stretcha.
- Förlåt att jag är sen. - Hej.
Planen fungerar. Jag och Dae, platoniskt.
Kitty, vad gör du här?
Jag hoppades att vi fortfarande kan prata. Som vänner.
- Självklart. - Min mamma gick här på KESS.
- Jaså? - Och tydligen
samtidigt som Yuris mamma, och det är galet...
Vad är det med min mamma?
Förlåt att jag är sen. Förlåt.
Måste jag verkligen höra från Min Ho att du umgås med Kitty?
Folk tittar, så le.
Det är inte så. Vi pratade som vänner.
Sak samma. Jag vill att min låtsaspojkvän börjar bete sig som en riktig pojkvän.
Okej?
Okej. Jag vet att ni pratade om mig.
Okej, vem är redo att vandra?
Min Ho. Vad gör du här?
Vad? Får jag inte hänga med mina bästa vänner?
Hej.
Jag tror inte att vi har träffats. Jag heter Madison.
Min Ho.
Jag vet.
Vi kan prata på vandringen. Kom igen.
- Kommer du hit ofta? - Inte direkt.
Se till att dricka ordentligt.
Jag hoppas att ni har gått på toa, för det finns det inga.
Ni ligger bra till tidsmässigt! Håll tempot uppe.
Maskar!
Vi är i naturen. Omfamna det.
Är den på mig? Jag trodde masken följde efter mig! Var är den?
Dae, som jag sa...
Ja, fortsätt.
När min mamma var här tror jag att det är möjligt att...
Gick det bra?
- Det gick bra. -Är du säker?
Det enda vi i friluftsklubben tar på större allvar än uthållighet är säkerhet!
Ingen fara. Det var inte lika illa som när du föll ner i muffinsen.
Jag är mer orolig för dig och maskarna.
- De var väldigt stora. - Visst.
Jag vet åtminstone hur man ser sig för.
Jag kan slå dig uppför berget med förbundna ögon.
Du kan inte slå mig med ögonen öppna, inte ens med ett försprång.
Jaså? Ska vi slå vad?
Se bara till att hålla ihop!
Varför kom du med?
Jag tar hand om dig. Det var därför jag ringde Yuri.
Låt mig ta hand om det själv!
Så mycket drama.
Det här tar kål på mig.
Jag undrar om min mamma nånsin stod här.
Hon älskade att vandra. Hon vandrade jämt med mina systrar.
Det är åtminstone vad de har sagt.
Mamma brukade ta med mig till affären och glömma mig där.
Sen skickade hon barnflickan för att hämta mig.
Visste du att våra mammor kände varandra?
Galet, va?
Ja.
Galet.
- Kitty, kan du ta en bild på oss? - Va?
Vi tar den senare.
- Bara en bild. - Jag vill inte. Senare...
Ett foto! Vi tar bara ett, okej?
Snälla, bara en gång. Måste vi det just nu?
Gör ett hjärta!
- Det gör jag inte. - Kan vi låta bli att bråka?
Vi tar bara ett, okej? Skynda dig.
- Kom igen, vi måste göra sånt här... - Vi gjorde det. Okej, sluta.
Det är samma sjukhus.
Tog du det?
Titta själv. Jag måste gå. Hej då!
- Kitty! - Vart ska du?
Jag berättar sen. Ha så kul i kväll. Jag är med dig i anden!
Förlåt! Ursäkta mig!
Ursäkta mig!
Fokusera, Kitty! Fokusera!
Herregud.
PARK KYUNG HUI-SJUKHUSET
Ursäkta mig.
- Hej. - Hej.
Jag söker information om någon som var patient här.
- En nuvarande patient? - Nej, 1993.
Ledsen, alla tidigare journaler är strikt konfidentiella.
Okej.
BB-AVDELNING
ARKIV
Vänta, tittade han precis...?
Herregud, hon gillar honom också.
Kitty, du vet vad du ska göra.
Hej.
De här är från honom.
Han gillar mig!
Jag kan fortfarande.
- Vet du hur länge jag har drömt om detta? - Jag med.
Jag lämnar dem här.
Det här är på koreanska.
Jag kan lista ut det.
Register...
Nej, inget på register.
Det kanske är den här?
Ja.
EVE SONG
MOR: EVE SONG FÖDELSEDATUM: 12 AUGUSTI 1993
Det här är på riktigt.
Jag har en bror.
ADOPTERAD TILL AUSTRALIEN
Vem är du?
Vad gör du här?
Hallå!
Vakter!
Får jag ringa ett samtal?
Låt mig presentera...Djävulens dotter.
Det är mycket att ta in, så prata inte.
DJÄVULENS DOTTER
Min mamma är med i den här. Hon spelar kungens andra dotter.
Jaså? Är hon fortfarande skådespelerska?
Ja, hon gör succé just nu i LA.
Hon är aktuell för en roll som sjöjungfru i maffian.
Jag skulle se den.
Maka på dig.
- Hej. - Hej.
Jag kan ge er en rundtur bakom kulisserna.
- Okej. Jag älskar skvaller. - Jaså?
Ja.
Du får jobba här från och med nu.
Tack, direktör Han. Det här är en drömchans för mig.
- Du kan ta det här skrivbordet. - Ja.
Reportrarna kommer om en timme för att ta "kaffepaus"-bilderna. Var redo.
Ja, det ska jag vara.
Herr Han?
Ska jag göra nåt? Korrläsa kontrakt eller läsa på om stadsplaneringslagar?
Bara sitt där tyst.
Stå kvar där. Det kanske inte är säkert.
Det tog honom 20 tagningar att sätta det.
Coolt.
Titta! Det är min mamma.
Hon är ursnygg.
Jag vet. Tur att jag ärvde hennes benstruktur.
Hade inte dina föräldrar en jobbig skilsmässa?
Problemen överdrevs för att sälja tidningar.
Men ja, de skilde sig.
Mina föräldrar går igenom det nu.
Det är... Jag kan inte koncentrera mig på nåt.
Det är verkligen sorgligt.
Jag beklagar. Jag visste inte att du gick igenom det.
Jo.
Ser du den killen? En riktig skitstövel.
Mamma längtade efter att hugga ihjäl honom i finalen.
Spoilervarning!
Toppen. Nu vet vi hur den slutar.
Jag borde ändå plugga i biblioteket nu.
Mina föräldrar kan vara hårda med betyg.
Tack för visningen.
Q?
Kanske bara du och jag nästa gång?
Tack för att du räddade mig från sjukhuset.
- Vad gjorde du där? - Det är en lång historia.
Tur att jag kunde smöra för vakterna.
Ja, din koreanska var nästan lika dålig som min.
Döm mig inte.
Du hade försprång.
Försprång?
En av dina föräldrar är väl korean?
- Båda mina är vita. - Jaså?
Ja. Jag är adopterad.
Coolt.
Ja, det är ganska coolt. Jag adopterades av fantastiska människor.
- Har du träffat dina biologiska föräldrar? - Nej.
Är du nyfiken? Jag skulle nog vara nyfiken.
Du är verkligen en nyfiken person.
- Har du alltid vetat att du var adopterad? - Ja. Det var ganska uppenbart.
Ja, just ja.
Ser du nånsin folk på gatan och tänker:
"Jösses, den personen har samma öronform som jag,
det kanske är min mamma" eller "är det min pappa"
eller "vi kan ha samma öronform".
Det har vi.
Du ställer många frågor och jag är ingen öronexpert.
Adopterad av australiensare.
Runt 29.
När fyller du år?
Det blir nog regn snart.
Vi måste skynda oss.
- Jag tror att tunnelbanan är hitåt. Ja. - Okej.
Du är här.
Hur var din dag?
Den sög.
Det som hände tidigare...
Jag är ledsen.
Det är galet nuförtiden.
Jag vet.
Det är därför jag försöker hjälpa dig.
Varför har du hemligheter för mig?
Du sa inte ens att du dejtade Yuri hela sommaren.
Och varför berättade du för Kitty om bajsbebisen?
Är du verkligen min vän?
Jag är en sopa.
Du vet det åtminstone.
Ska vi spela Overwatch?
Okej. Vi beställer kycklingvingar först. Och gör ansiktsmasker.
- Du beställer! - Du beställer!
Är Q här? Jag har åtta minuter tills jag måste vara på mitt rum.
Ja, i sitt rum.
Okej.
Kom in!
Hej. Du har fortfarande känslor för henne, va?
Om jag ska vara ärlig såg jag nåt i dag. På internet. Av en slump!
Berätta.
Och när jag var på sjukhuset, titta vad jag hittade.
Adopterad av australiska föräldrar,
precis som professor Finnerty och född ungefär samtidigt.
- Han kan vara min halvbror. - Okej, va?
Allt passar ihop!
Jag vet inte. Det kan vara ett sammanträffande.
Många koreanska barn adopteras av australier.
Men varför skulle han annars vara på KESS?
Han letar nog också efter svar.
Svar vi kan hitta tillsammans som bror och syster.
Jag tror att du behöver lite mer bevis.
Du kommer att kasta mycket information på honom,
inklusive det faktum att hans biologiska mamma... inte lever.
Ja, du kanske har rätt.
Men jag får känslan av att mamma behöll armbandet av en anledning.
Jag tror att hon ville hitta barnet en dag.
Vi måste visa dig något.
DRÖM SÖTT
Va?
La min rumskompis ut mig på nån konstig hemsida när jag sov?
- Herregud. - Jag ser inte tjusningen.
Ändå hittade du sajten på nåt sätt.
Kitty, du borde flytta ut. Du kan inte bo med henne längre.
Jag håller med Dae. Det här är lite skumt.
Jag försökte flytta. Det finns inga andra rum.
Vad sägs om ett hotell? Min chaufför kan köra dig direkt.
Jag har inte råd med det en hel termin.
Dae kan säkert ge dig rabatt på Han Hotels.
- Håll tyst, Min Ho. - Okej. Jag försöker bara hjälpa till.
Okej, jag har en idé.
Kitty borde bo här.
Med vem? Dae?
- Nej! - Nej!
Okej, lyssna på mig en sekund. Du och jag byter rum.
Kitty kan bo med mig. Du kan bo med Dae.
Vad tycker ni?
Okej, jag klarar det här.
Tror jag.
Undertexter: Cecilia Torngrip