-Пробач. -Це я винен.
Доброго ранку, приятелю.
Доброго ранку.
На тобі твої заспокійливі шкарпетки.
Щось сталося? Переживаєш?
Так. Тобто, ні.
Це ніяково, що ти таке про мене знаєш, коли ми лише...
Друзі.
Я хотіла сказати, сусіди по кімнаті.
Дружні сусіди.
Так, мені теж ніяково.
Може, занадто.
Що це значить?
Що бути друзями, можливо, мені не підходить.
Кітті, я...
Поговори з нею.
Мені вже час. Я зустрічаюся з Кю.
Не хвилюйся, гаразд?
Впевнений, ви з Деі розберетеся, як співіснувати як колишні.
Чи ні.
Та давай забудемо на хвилинку про Деі.
Гаразд. Це ти про нього згадала.
Дивися.
Я не читатиму корейську, доки не закінчу каву.
«Ми не розголошуємо приватну інформацію щодо всиновлень».
І зараз це єдине, що я знаю корейською.
Можемо забути про Алекса? Давай про вас з Деі.
Це не про Алекса. Я відчуваю, що Алекс - мій брат.
-Гаразд. -Чи я дуже впевнена.
Може, тобі варто про це поговорити з твоїм, типу, братом.
Так, я хочу, але не можу.
Ще ні. Алекс про це дізнається.
І є мікроскопічний шанс, що я помиляюся.
Просто спитай його. Зірви пластир.
Більшість людей все одно поїде на Чхусок,
тому зможеш його загнати у кут.
Ага. І що я йому скажу?
Щось вигадаєш.
Ми запізнюємося.
-Так? Дуже? -Дуже.
-Професор Лі нас вб'є. -Знаю.
ЦІЛУЮ, КІТТІ
Чхусок — корейське свято гарного врожаю.
І це час, коли ми дякуємо нашим предкам за процвітання
і вшановуємо тих, кого втратили.
Це ми робимо вдома.
Це дуже особливе домашнє свято,
бо родина — найцінніша річ у світі.
І ми не сприймаємо її як належне.
Гарного вам свята, гарного Чхусока.
Дякую.
Дідусь та бабуся розповідали про Чхусок, але в мене його не було.
-Це як корейський День подяки? -Так, лише без геноциду.
Вона розмовляє зі мною?
Майже одне й те саме.
Їдеш додому, віджираєшся та сваришся з родичами.
В мене немає тут родичів.
Може, використаєте цей час на навчання.
Я вчилася.
Справді?
ОДИНИЦЯ
Думаю, я в шоці.
Ваш шок мене хвилює.
Ваша різка поведінка, може, й очаровувала американських вчителів,
аби ті ставили гарні оцінки, але тут доведеться попрацювати.
Мої оцінки — нікудишні. Життя з колишнім — нікудишнє. Нащо я взагалі тут?
Через маму.
-І щоб знайти себе. Через родину. -Дивися, куди ідеш, Кітті!
Щасливого Чхусоку. Чхусоку?
Чхе... Чхусоку.
-Як справи? -Погано.
Погано, дуже погано.
Я завалила тест з літератури.
Я в житті не отримувала нічого меншого за «п'ять» з мінусом.
Я багато чого завалив у житті.
Завалив іспит на водійські права.
Завалив тест з філософії. Тест на наркотики теж.
Жартую.
Це все частина навчання.
Все буде гаразд.
Дякую. Є плани на Чхусок?
-Ні, в мене немає родини в Сеулі. -В мене теж.
Нам треба сходити на вечерю.
Тобто, прийти на вечерю.
Яку я планую для всіх нас, експатів.
Типу, Дня дружби.
Круто. Я прийду.
Він прийде. Круто.
Може, ти й завалила це, але в тебе «п'ятірка» за те, що ти гарна людина.
Думаєш про тих, кому нікуди піти, готуєш величезний бенкет...
Готую.
Гаразд.
Є кілька видів соєвого соусу?
Від тебе не втекти.
Ти як мій власний «сасен».
Що таке «сасен»?
Зациклений фанат.
Що ти робиш у продуктовому?
Хіба ти не маєш бути на яхті, хизуватися та біситися?
Мій батько займається цим з дружиною номер три.
Я вирішив лишитися тут для жінок,
які захочуть мене на цей Чхусок.
Полуниці і шоколад? Мене знудить.
-Лулу вони сподобаються. -Що за Лулу? Одна з твоїх Мін-хвойд?
Мило.
Вона лише найперспективніша поп-зірка країни.
Ми фліртували ще з початку її кар'єри.
Вона робить паузу у турі на свято.
Навіть кей-поп зупиняється на Чхусок.
Гаразд.
Ти хоч знаєш, що з цим робити?
Гей, я свідомо ступаю на нову територію,
але за допомогою тіктоку та позитивного настрою
я впораюся.
Якщо ні, завжди є моя відома картопля-пюре.
Ні-ні. Як кореєць
я не можу дозволити тобі так принизити мою національну кухню.
Гей, що?
Ти хочеш отруїти своїх однокласників? Чи тобі потрібна моя допомога?
Гаразд, але я все одно приготую картоплю-пюре.
В мене є система.
-Не зруйнуй її. -Просто іди за мною.
Припини.
Хто працює на Чхусок?
Отож,
що мені робити, коли в мене 300 міжнародних готелів?
Гадаєш, Міллери відпочивають на Чхусок?
Готелі витримають три дні без тебе.
Ви теж витримаєте без мене три дні.
Я сподівалася, цього року ти проведеш більше часу з родиною.
Ми так давно не проводили час разом.
Тому ми зараз і разом. Хіба цього недостатньо?
Думаєш, цього достатньо?
Вау, чудово. Якби ж мої однокласники побачили цей бік ідеальної родини.
Йурі Ган.
Як ти смієш так зневажати свою матір?
Пробач.
Все гаразд.
Розкажи щось про себе. Є щось нове?
Ні.
Добре.
Кітті каже, ти з її матір'ю разом ходила до КМШС і були знайомі.
Невже? Ми були сусідками по кімнаті, але не дружили близько.
Ти жила у кампусі? А раніше ти казала...
Це тривало лише рік. З чого така цікавість?
Це ти сказала, що нам варто більше бути разом!
Чи ти мала на увазі сидіння у тиші?
Йурі Ган.
Досить.
Знаєш, що? Ти маєш рацію. З мене теж досить.
Вранці ти виглядаєш наче янгол.
-Від кого це? -Від мами. Подарунки — моя мова кохання.
Логічно.
Вау, «Пеперо».
Вона надіслала це з Лос-Анджелесу, бо не може приїхати.
Зазвичай, ми проводимо Чхусок разом.
-Погано. Вона теж буде сама? -Ні. Джон Чо влаштовує дещо.
О, Лулу, вчасно.
Нічого не чіпай.
В мене свій метод.
Ти останній, від кого я б очікувала, що вмієш готувати.
Чи взагалі робити щось корисне.
Це ті мікроскопічні миті,
коли я бачу, чому Деі з тобою дружить.
Що десь там є справжня людина.
Не намагайся перетягнути мене на свій бік. Я відкритий анти-Кітті.
Як би сильно Деі не намагався мене переконати.
Не бачив сьогодні його? Як він?
З цією ситуацією з Чхусоком, родиною та предками.
Ні, не бачив. Це для нього важке свято.
Так.
А для тебе?
Що для мене?
Мабуть, теж думаєш про свою маму.
Цього тижня.
Так, думаю.
Але у гарному сенсі. Я відчуваю всюди її присутність.
-Дякую, Мін Го. -Будь ласка.
Може, мені варто поговорити з Деі, хоч це і дуже ніяково,
і я не знаю, що сказати чи як це сказати,
але, здається, це важливіше решти речей.
Згоден.
Подарунки на Чхусок завжди цінувалися, навіть від колишніх друзів з переписки.
Передай мені «гочхугару».
Що подарувати хлопцю, який тобі зрадив та розбив серце,
а потім вмовив жити з ним та тепер хоче бути твоїм другом?
Трошки соєвого соусу!
Знаю! Ти постійно це кажеш.
-Деі! Що це? -Я хотів віддати пізніше.
Сюрприз.
Груші, які любила мама.
Хіба вони не дорогі?
Ти купив їх за всю ціну у супермаркеті?
На ринку вони коштують дешевше!
Я хотів купити ті, які любила мама.
Ми не їли їх з часу, коли вона померла.
Її немає тут, аби ними насолодитися. Це лише марнування грошей!
Я хотів зробити щось гарне.
Якщо заробив грошей, збережи на час, коли вони знадобляться.
Хто це?
Йурі Ган.
Сюрприз! Щасливого Чхусоку!
Міг би сказати, що міс Йурі зайде.
Деі не знав, що я зайду. Я зайшла, бо скучила за ним.
А, гаразд.
Заходь.
Що ти тут робиш?
Я мала втекти, та не мала куди.
Джуліана зникла, а ти — все, що в мене є.
Я навіть зайшла та купила сулвансу для твоєї мами.
Що?
Так, їй точно сподобається.
Моя мама померла три роки тому.
-Я не знала. -Ще б пак.
Лулу прийде на місце о восьмій вечора.
Впевнена, їй сподобається шоколад.
Шоколад був для декого іншого.
Гей, не осуджуй!
Не всі люди мають бути зірками, аби пасувати одне одному.
Наприклад, гарячі люди.
Ми можемо та граємо на всі сторони.
Тому що ти ще не знайшов ідеальну половинку.
Я знайшов багато половинок.
Я лише кажу, що бачила чарівність миті, коли людина знаходить ту саму.
Мої батьки так думали одне про одного.
Вони були «тією самою» парою. Вродливі та зіркові. Нащадки «чхебол».
Таблоїди буквально називали їх ідеальною парою.
І подивися на них.
Мені шкода.
Ось! Спробуй... це.
Гаразд.
Дивно, мабуть, коли люди все знають про твою родину.
Вони думають, що знають, але це не так. Про це я й кажу.
Врешті-решт має значення лише одна річ.
Яка саме?
Правда.
Так. Ти правий.
Нарешті визнання.
ВЧИТЕЛЬ АЛЕКС Скоро побачимося!
ДОСТАВЛЕНО
Сьогодні я розповім Алексу правду.
Багато людей зібралося.
-Люди звуть це Чхін-гу-сок. -Що?
Гра слів «чхінгу», що значить «друг» та «Чхусок».
Ти започаткувала нову традицію.
О ні. Чому тут професор Лі?
Бо він сумний та самотній.
Він мене ненавидить, і в нас це взаємне.
Не хвилюйся. Ти ж не зобов'язана бути з ним.
Мін Го.
Привіт.
-Привіт, Медісон. -Не очікувала тут тебе побачити.
Боже. Ти готував.
Так. Але я не лишуся, в мене сьогодні побачення.
-Хто ця щасливиця? -Лулу. Може, чула?
Так. Хіба ти не нервуєш?
А маю?
Бо її фанати дуже прискіпливі до того, з ким вона проводить час.
Тобто, якщо ти їм не сподобаєшся...
Він такий «мосіссо».
Я не знаю, що це значить, але не погоджуся.
Так.
Кітті.
Це чудово.
Вітаю! Сподіваюся, ви зголодніли.
Професоре Лі, я така рада, що ви все ж змогли прийти.
Так. Я не планував, але збори
такої кількості учнів потребують присутність вчителя.
-Ну... -Ти не рахуєшся.
Стоп!
Здається, Мін Го хотів сісти з професором Лі.
-Сядь з професором Лі. -Здається, це твоя проблема.
Мін Го. З ким сидиш?
З Лі.
Алексе.
Дякую.
-Гаразд. -Як щодо тосту, Кітті?
Гаразд.
Дякую всім, що прийшли.
Це мій перший Чхусок,
і як я зрозуміла, на ньому не можна бути самому.
Може, ваша родина за тисячі кілометрів, як моя,
чи, може, у вас немає родини, чи, може, ви дуже любите школу,
я не осуджую.
Як би там не було, я дуже вдячна, що ви прийшли,
щоб вшанувати всіх наших предків.
Такий в мене тост.
За всіх, хто був до нас.
Дякую, мамо, де б ти не була.
Без тебе мене б тут не було,
тут на Землі, а не тільки у КМШС.
І я б ні на що не проміняла це місце.
Будьмо.
Будьмо!
Все було так смачно.
Йурі, ти багато їси, я здивувався.
О ні. Ти взяла забагато.
Давай покладемо назад.
Ось так...
Поклади трошки на шкіру.
Тиць, тиць, тиць.
Люблю груші. Так давно їх не куштувала.
Пригощайся!
Деі купив їх! Бо мама теж їх любила!
Ти чудовий син.
Авжеж.
Він дуже чудовий син.
-Передайте чапчхе. -Авжеж.
Дякую.
Це, може, мій перший Чхусок,
але я пообіцяла собі, що він не останній.
І я. Кумедно, що ми мали подолати таку відстань,
аби дізнатися про себе.
Рідна душа.
Я про ситуацію.
Але, хоч я й напівкореянка, іноді я відчуваю, що в мені нуль цього.
Тато намагається, але це не те.
А твоя мама?
Мама померла, коли я була малою.
Вона не встигла багато чому навчити мене та сестер,
і багато чого я не встигла в неї спитати.
Кітті, мені дуже шкода.
Впевнений, вона б тобою пишалася.
Я теж.
І я радий, що ми обидва якось потрапили до КМШС.
Так, а чому ти викладаєш тут?
Ти просто кинув дротик у мапу і попав у Корею?
Не зовсім.
Я знав декого, хто сюди ходив.
-Типу. -Я пішов...
на зустріч долі.
Швидше б про це завтра прочитати.
-Чекай, ти ідеш? -Забула про моє побачення з зіркою?
Бувай, сасен.
Через Мін Го я не поговорила з Алексом.
-У вас є хобі? -Так.
Але я не збираюся здаватися.
-Я не хочу про них розмовляти. -Гаразд.
Знаю, я не Кітті, та думаю, я їм сподобалася.
Так, сподобалася.
Сьогодні від Кітті нічого не було чутно.
Може, воно й на краще.
Дякую, що прийшла.
Це був мій найкращий Чхусок.
Щасливого Чхусоку, фейкова дівчино.
Щасливого Чхусоку, фейковий хлопцю.
Бувай.
Це будинок Деі Хон Кіма?
Так. Я можу йому передати.
-Ось. -Дякую.
«Деі, я завжди з тобою, незважаючи ні на що.
Ніхто не знає мене краще, ніж ти. Заспокійливі шкарпетки та інше.
Цілую, обіймаю, Кітті».
ЛУЛУ Буду через п'ять хвилин
Ні, ні, ні.
Не втримати!
Ще не куштували? Кітті приготувала.
Вона смачна. Це татків рецепт.
-Таємний інгредієнт — козиний сир. -Ні, дякую.
В мене, як і в більшості, непереносимість лактози.
Це часта річ серед східних азіатів.
-З'їм краще чапчхе Мін Го. -Я не знала.
Бо ти не думаєш про деталі.
Якби була уважнішою, може, й оцінки були б вищі.
А моє тіло звикло до сиру, бо він був у всьому, коли я зростав.
Як цікаво.
Ви бували за кордоном?
-Я вчився у США. -Чудово, де?
-У Нью-Інглендській консерваторії. -Справді?
Ви вчилися музиці?
Це була юнацька примха, а не практичний кар'єрний хід.
Не треба було іти працювати до міжнародної школи.
Західні підлітки забувають про манери.
Тоді чому вирішили тут працювати?
Це моя альма-матер.
Тихіше.
Будь ласка.
Професор Лі такий злий. Чому Алекс з ним розмовляє?
Саме тому в мене ніколи не було дітей.
Вибачаюся.
КІТТІ!!! СОС!!! ЦЕ ТВОЯ ПРОВИНА.
ДОПОМОЖИ. НЕГАЙНО.
МІН ГО
Боже.
Мін Го!
Мін Го, де ти?
Що ти, трясця, поклала у ту картоплю?
Багато лактози. Молоко, сир...
Боже.
Серунець, це ти?
Заткнися.
Це Лулу. Ти маєш від неї здихатися. Вона не може мене таким бачити.
Якщо її фанати дізнаються, мені кінець.
Зроби щось. Ти мені винна, Кові.
Гаразд.
Але не руйнуй нічого. Зацікав її.
-Як? -Не знаю. Ти ж у нас звідниця.
Мінні. Я тут!
Привіт, Мін Го трохи відстає.
-Хто ти? -Я подруга Мін Го на шосту.
Гівнюк домовився ще з кимось?
Ти ж не думала захапати його лише собі?
Він же найгарячіший хлопець у школі.
Він такий сексі і те, як він...
Забудь.
Скажімо так, він зробив так, що тепер
для мене не існує інших хлопців.
Це інтригує.
Та я не збираюся бути другим номером.
Скажи Мін Го, я повернуся завтра о шостій.
Хай краще звільнить свій розклад для мене.
Коли він проведе ніч зі мною, його більше ніхто не буде цікавити.
Гаразд.
Ти геній! Я б тебе зараз обійняв.
Будь ласка, не треба.
Бувай!
Пробач.
Я думала, батько лишиться з тобою.
Серйозно? Я — ні.
Нічого.
Якщо хочеш...
Зараз я вільна, аби посидіти.
Я втомилася.
І тобі треба поспати.
Алексе, чекай.
Сьогодні все пройшло не так, як я планувала.
Є дещо, про що я хотіла з тобою поговорити.
Дещо важливе.
КЛАС 1993
Я підозрювала це якийсь час, але сьогодні все підтвердилося.
-Думаю, я знаю, що ти скажеш. -Так?
ІВ СОНГ ТА ДЖИНА ЛІМ
Це було доволі очевидно.
Я знаю, що ти знаєш.
-Професор Лі - мій батько. -Ти мій...
Тому ти приїхав сюди викладати.
Він не знає, і я не хочу, щоб він дізнався.
Моя мама? Наша мама та Лі?
Наша мама?
Переклад субтитрів: Fatun Volodymyr