Efter så mycket drama kunde det inte vara mer perfekt.
Jag skulle kunna kyssa dig för alltid.
- Samma här. - Så varför känner jag mig inte perfekt?
Men...
Vi borde nog prata.
Vi har pratat i åratal. Nu kan vi äntligen sluta prata.
Sant.
Men jag har fortfarande så många frågor.
När visste du att du ville ha mig tillbaka?
Hur fick Yuri reda på det?
- Har du varit kär i mig hela tiden? - Ja, hela tiden.
Varför var du då med Yuri alls?
För att... jag gjorde ett misstag.
Dae... jag vill bli din flickvän igen.
På riktigt. Öga mot öga.
Men hur vet jag att jag kan lita på dig?
Okej, dags att gå.
Bussen går om 20 minuter.
- Herregud. - Klassresan är att campa
i tält... i naturen i två dagar.
Jag vet. Det var därför jag packade lätt.
Är det bra mellan dig och Kitty?
Inte direkt. Hon vill gå igenom allt som hände med Yuri.
Nej, gör inte det. Det är en fälla.
De säger att de vill ha alla detaljer för att gå vidare. Sen blir de besatta av dem.
-Är det så Madison är? - Madison?
Nej, hon är helt okomplicerad.
Riktigt bra, faktiskt.
Vi måste ta itu med vårt bagage, men vi bara fortsätter hångla.
Va? Menar du att en heterosexuell man inte vill prata om sina känslor?
Han pratade jämt om sina känslor när vi hade distansförhållande.
Det känns annorlunda i verkligheten. Han är mindre kommunikativ.
Tänker du berätta om din förälskelse i Yuri?
Det är ingen förälskelse. Det var en dröm.
Okej.
Tack.
Jag vill respektera situationen.
- Det är okej. Hon har kommit över mig. -Över dig?
Hon flippade ut och kastade en smoothie på dig för en vecka sen.
Vi kan inte hångla inför henne.
- Och vi kan inte hångla ensamma heller? - Inte förrän vi pratar om det.
Lägg av.
Det är ett tecken. Vi är perfekta reskamrater.
Det är vi. Du kan få fönsterplatsen.
Du kan faktiskt få fönsterplatsen.
- Jag föredrar gången. - Gör du?
Jag behöver gången. Långa ben.
Jag får klaustrofobi vid fönstret. Jag får panikattacker.
Okej.
För en vecka sen förstördes min mormors rosenträdgård i en översvämning.
Men nu har mormor och hennes by en chans att få tillbaka sin trädgård.
Tack, Madison Miller och alla elever på KESS.
Vi ses i helgen. Klart slut från Ocean Park.
- Herregud. - Han sa ditt namn.
Jag vet. Och allt är tack vare Min Ho och hans kända mamma.
Ocean Park spelade hennes mystiske styvson i En förtrollad tigeramuletts sång
och rektorn gick med på att ställa in skidhelgen
så att vi kan åka till hans mormors by istället!
Rektor Lim vill göra pappa glad, så hon går med på allt jag vill.
Du vet?
Självklart. Det är enda anledningen till att jag kom in på skolan.
- Din mamma är bra på att dra i trådar. - Ja, vanligtvis för ondska.
Såg du? Det var så coolt.
Jag ska sitta med Alex.
Ja. Vi ses där då.
Hallå där.
Vill du inte sitta med din pojkvän?
Nej, för han vill inte prata om det jag vill prata om.
Och du är den enda jag kan prata med om det andra jag vill prata om.
"Adoptera en bebis"-elefanten i rummet? Jag försöker fortfarande lista ut det.
Jag börjar tro att Lee inte ens visste att Jina var gravid.
Jag håller med.
Så jag måste prata med Jina först.
Och kanske vända upp och ner på hennes liv.
Är du säker på att Yuri inte vet om det här?
Ja, jag är säker. Yuri tror fortfarande att båda våra mammor var kära i Lee
- och att det är därför de blev ovänner. - Hur mår du?
Hur känns det med Jina och din mamma?
Det känns fantastiskt med mamma.
Jag... kom hit för att lära mig mer om henne.
Om jag stod där hon har stått kunde jag kanske fånga hennes innersta väsen.
Inget av det här är vad jag förväntade mig att hitta.
Men jag är så imponerad av vilken bra vän min mamma var.
Att hon lät Jina använda sitt namn på sjukhuset var en stor grej.
Om din mamma var så snäll och lojal som hon verkar
så har du hennes innersta väsen.
Jag trodde att mamma behöll det för att hon ville hitta dig en dag.
Men hon behöll det för att hon visste innerst inne
att Jina skulle vilja hitta dig en dag.
Här.
Tack, Kitty.
Upp med dig. Byt plats med mig.
Du ser inte glad ut.
Går det inte bra mellan er?
Nej. Hon verkar inte lita på mig. Hon vet nog att jag inte berättar allt.
Eftersom jag inte kan berätta kysser jag henne istället.
Det får henne att tro att jag är en helt annan person än jag är.
Undvikande män är värst.
Du då? Du verkar må bättre.
Ja. Mamma är livrädd för vad jag kan göra härnäst
nu när jag vet att det var hon som skickade iväg Juliana.
Jag fick bra betalt för att sälja vårt uppbrott till pressen.
Jag fick 500 extra för smoothien.
Nu har jag råd att flyga till Island.
Toppen.
Bryr du dig inte om att dina följare glor på nån annan nu?
Det stör mig inte.
Jag behöver dem inte längre nu när jag har riktiga vänner.
Det funkar i alla fall för en av oss.
Nej...
Jag ska hjälpa dig också.
Hur då?
Jag vet inte.
Vi är i skogen. Det är extremt farligt.
Det finns många vilda djur här.
Kan alla berätta vem de vill dela rum med?
Kitty och jag delar rum.
Gör vi?
Du, berätta inte för Yuri att jag är hennes bror. Lovar du?
Jag lovar. Vi är inte kompisar.
Hon planerar nog att mörda mig.
Okej. Vi har vårt första par. Någon annan?
Ni två? Kör hårt, pojkar. Tre, iväg med er.
Usch... Natur.
Hur som helst, tillsammans ska vi göra det bästa av det.
Ska du klippa av mig håret när jag sover? Är det din plan?
Va? Nej.
Jag hyser inget agg.
Det sa Dae också, vilket är ologiskt.
Jag hyste agg när han valde dig.
Mycket agg.
- Och du är elakare än jag. - Kitty...
Inget av det här stämmer.
När jag fick reda på att ni dejtade trodde jag att ni hade ett fejkförhållande.
Titta inte på mig som om jag är paranoid.
Så var det med min syster Lara Jean och hennes pojkvän Peter Kavinsky, men...
Hur som helst, när jag äntligen förlikade mig med att ni var på riktigt
- ville Dae ha mig igen. - Kitty.
Men den nya versionen av honom vill inte prata med mig.
Jag är trött på att känna att jag inte vet allt.
Kitty!
Du är så sympatisk och uppriktig.
Det är irriterande. Och det gör det svårt för mig att ljuga för dig.
Ljuga? Vad ljuger du om?
Du hade rätt hela tiden.
- Det var en fejkrelation. - Jag visste det.
Varför gjorde du och Dae så mot mig?
Vad har du för ursäkt?
Jag är gay.
Och med min familj får jag inte vara det.
Åh.
Skulle inte du campa?
Jo, men det finns inget wi-fi i våra tält.
Hälsa Ocean från mig. Jag visste att han skulle bli rätt framgångsrik.
Rätt framgångsrik? Han har 20 miljoner följare, mamma!
Jaså?
- Okej, berätta allt. - Jag har bestämt mig för
att ge Madison en chans.
Jag ska försöka dejta henne. Hon avgudar mig.
Det var när hon jagade efter dig. Nu när hon har fångat dig...
Oroa dig inte. Jag har övertaget, inte hon.
Tio i bägare!
Du vet väl vad det betyder?
Det är kärlek i luften!
Är du chockad över att jag är gay?
Nej. Jag är chockad över
att förra veckan var du fienden som stal min pojkvän,
och för en sekund sen var du tjejen jag tyckte synd om
för att jag stal tillbaka honom.
Och nu...
Vad?
Jag kan relatera till dig.
Jaså?
Du gjorde allt det här av kärlek. Jag förstår kärlek.
Så jag antar att jag nu... hejar på dig.
Men... jag är också arg på både dig och Dae.
Ni drog in mig i det här och lät mig bli sårad.
Han försökte bara hjälpa mig.
Du vet att han är en bra person och han älskar dig.
Det känns inte bra att han kan ljuga för nån han älskar så lätt.
Det var inte lätt för honom.
Jag knuffade in honom i det och höll fast honom där.
Du kan hata mig för alltid, men förlåt honom.
Jag vill förlåta honom.
Jag älskar honom fortfarande, men jag vet inte hur jag ska förlåta honom.
Jag är ledsen att din mamma förvisade din flickvän.
Det är... hjärtskärande.
Ja.
Och vet du vad det värsta är?
Jag kan inte nå henne i England.
Tänk om hon tror att jag har glömt henne?
Min syster Margot bor i England nu. I London.
Så trevligt för henne.
Nej, jag menar, tänk om hon kunde hitta Juliana?
- Du vet väl vilken skola hon går på? - Ja.
En så storslagen gest skulle få det att kännas som om tiden har stått stilla.
Jag ska prata med Margot.
Skulle din syster spåra upp en tjej hon inte känner bara för att du bad henne?
Hemma hos Song Covey är jag känd för min övertalningsförmåga.
Men Margot kallar den nog inte det.
Skulle du göra det för mig?
Självklart. Jag parar ihop folk.
Och jag tog för givet att jag har en fantastisk familj
som stöttar mig i vått och torrt.
Det måste suga.
Att inte... ha det.
Det gör det.
Tack, Kitty.
Yuri sa att hon berättade allt för dig.
- Och du var inte arg. - Inte arg på henne.
Hon är inte den jag litade på av hela mitt hjärta.
Jag ville verkligen berätta, men...
Hur? Det var inte min hemlighet.
Självklart.
Men jag är fortfarande upprörd. Du kunde ha sagt nåt.
Kan du... säga vad jag ska göra?
Den Dae jag kände hade listat ut det själv.
Samlas här, allihop.
Kom igen.
I dag är vårt jobb
att få trädgården att bli lika vacker som före översvämningen.
Som belöning får ni
den ovärderliga kunskapen att ni har hjälpt till att läka ett samhälle.
Schyst.
Ni får också en extra timme innan utegångsförbudet i kväll.
- Okej, grymt. - Ja.
Ja? Toppen. Ska vi börja städa?
Toppen. Jag har några krattor. Varsågoda.
Tack så mycket.
Toppen. Det är mycket. Det är... Herregud.
Du, Florian.
Hallå?
Va?
Sexig skogshuggare här.
Du har hållit på med mobilen hela tiden.
Jag vet. Jag måste bara svara på ett SMS. Det är viktigt.
Du verkar ha fått många viktiga SMS på sistone.
Vänta.
Hej, mamma.
Mina betyg är bra, det här behövs inte!
Det är pappa. Vänta.
Ja, pappa?
Jag vet. Hon ringde precis.
Nej, pappa, jag vill inte flytta till Paris.
Hon har ingen anledning att skicka mig till Ya Ya och Pappous.
Pappa, jag kan inte...
Oj.
La du på i örat på båda dina föräldrar?
Om jag gjorde så mot pappa skulle han...
Florian.
Mitt liv är en enda röra.
Förutom du är det... Det är en enda röra.
Vad är det?
Mina föräldrar bråkar om vårdnaden och underhåll
och försöker få mig att välja sida.
Mina betyg sjunker och de tolererar inte det.
Nu hotar mamma med att tvinga mig tillbaka till Grekland
för att bo med henne och mina grekisk-ortodoxa morföräldrar
som inte vet att jag är gay.
Och som inte får veta att jag är gay. Så...
Yuri. Min syster SMS:ade.
Hon har hittat henne. Juliana ringer mig senare så att ni får prata.
Herregud. Du är fantastisk.
Jag är fortfarande bra på att para ihop folk.
Ser du? Ibland behövs bara en storslagen gest.
- Herregud. Det är Ocean Park! - Han är här!
Det är jag, Madison Miller. Jag är här för att hjälpa din mormor.
Madison, mitt största fan.
Jag såg dina shower i New York, Istanbul, Tokyo.
Du verkade lite frånvarande i Dubai, men ändå fantastisk!
Tack.
Min mamma, Dami, hälsar, mr Park.
Dami!
Din mamma är en fantastisk kvinna.
Har hon berättat om när jag sprang på henne på Sundance?
Hon höll mig varm en kall natt.
Ursäkta?
Vi tar en selfie.
Hej. Hjälper du mig?
Det måste bli perfekt.
Vart ska vi?
Det är en överraskning.
Sätt på lite läppglans.
Och låt oss göra nåt kul med ditt hår.
Okej.
Herregud! Spindel! Den kryper!
Det är vad de brukar göra. Ja.
Den försvann ut genom fönstret.
Du klarar dig.
Du räddade mig.
Är allt okej?
Ja, absolut.
Jag ska inte stöta på dig.
Jag vet.
Knack, knack.
Din dejt är här.
Han är min dejt. Självklart är han min dejt.
Hej.
Du är vacker.
Hej.
Tack.
MADISON VAR ÄR DU?
JAG HAR EN ÖVERRASKNING I TÄLTET.
Är vi framme snart?
Ja. Jag säger till när vi är framme.
Jag hoppas det han har planerat hjälper mig att förlåta honom
och förhindrar att fler förvirrande Yuri-känslor smyger sig på.
Två trappsteg.
Och... vi är framme.
Ingen har nånsin gjort nåt så fint för mig.
Jag önskar att jag kunde gå tillbaka till välkomstfesten.
Tillbaka till första gången jag såg dig stå där i den där klänningen.
Så...att jag fick kyssa dig.
Ge mig middag först, så får vi se.
Okej.
Hej.
Var har du varit? Varför svarade du inte?
- Jag var med Ocean Parks... - Va?
- Kom du inte för hans skull? - Låt mig prata klart.
Jag var med Ocean Parks mormor. Hon bjöd mig på middag på sin hanok.
Ocean Park var inte ens där och jag är ingen groupie.
Ska jag tro på att du svek mig för en mormor?
Ja. Och om du inte gör det, så förstår du mig inte alls.
Okej. Du svek mig för mormors skull. Det är värre.
Varför bryr du dig ens?
Det här är inte seriöst. Jag är inte din flickvän. Eller hur?
Jag trodde att vi var överens om det.
Det var därför jag gillade dig från början.
Jag fattar inte. Du var besatt av mig.
Ja, jag gör så.
Jag rycks med i jakten, men sen... nä.
Förlåt.
Men jag vill fortfarande hångla.
Jag fattar inte att jag säger det här, men... jag tror att jag vill ha mer.
Jag kanske är redo för ett förhållande.
Det var du som fick mig att inse det under vår vecka tillsammans.
Jag kommer alltid att vara tacksam.
Hej då, Madison Miller.
Okej, då. Vi ses i morgon på bussen.
Okej. Jag... vet att du är orolig att jag inte är samma kille
du trodde att jag var.
- Jag var orolig, men... - Låt mig tala till punkt.
Det är jag inte.
Jag är inte samma kille.
Du är inte samma tjej. Hur skulle vi kunna vara det?
När vi träffades var vi bara barn och det har gått fyra år.
- Kan du fatta det? - Nej, jag vet.
Hela den tiden... var du den enda jag tänkte på.
Samma här.
Har du aldrig varit kär i nån annan?
- Inte en enda gång? - Jag...
- Jo, en gång i fem minuter. - Vem?
- Mihee, i nian. - Jag förstår.
Jag vet inte varför, men hon började använda
glitterögonskugga, och det betydde ingenting. Jag...
Du behöver inte försvara dig. Jag fattar.
Okej.
Jag tror att förälskelser är en naturlig del av att växa upp.
Ja.
Men...
När du letade efter nån att kyssa på Min Hos fest
kändes det som om min mage slets ut.
Och det är mycket mer än en fånig förälskelse.
Jag tror att det är... kärlek.
Jag älskar dig, Kitty.
Det har jag alltid gjort.
Jag älskar dig också.
Hej.
- Nå? - Det var perfekt.
Jag är så glad för din skull.
Och Dae.
Det är Juliana.
Hittade du mig?
Jag hoppades att du skulle göra det. Jag kan inte tro det.
Herregud, jag är så ledsen att det tog så lång tid.
- Jag saknar ditt ansikte. - Jag saknar allt med dig.
Du måste tacka Kitty från mig, vem hon än är.
Det ska jag.
Du ser fantastisk ut.
Yuri förtjänar all lycka i världen. Precis som jag och Dae.
Allt är som det ska vara.
Är du lycklig?
Jag saknar dig.
Och jag älskar dig så mycket.
Varför känns det då som om min mage slits ut?
Undertexter: Cecilia Torngrip