ÖSTRA SOVSALEN KESS CAMPUS
En anledning, en säsong eller en livstid.
Vad pratar du om?
Alla förhållanden passar in i nån av dem. Jag läste det i en tidning.
Det är slut mellan Madison och mig.
När jag ser tillbaka tror jag att jag var med henne av en anledning.
Långa ben?
Nej, hon visade att jag är redo för nåt äkta.
Bara du kan må bättre efter att ha blivit dumpad.
Hur går det med Florian?
Han har det jobbigt, men jag finns här för honom.
- God morgon. - God morgon.
Du är så vacker i dag.
- Jag gör kaffe. - Jag hämtar muggarna.
Det är för tidigt att vara så glad.
Jag är glad, inte bara för att jag har världens mest perfekta pojkvän,
utan jag har fått veta att jag får underkänt i nästan alla ämnen.
Klarar jag inte slutproven blir jag utkastad från skolan.
Och det gör dig glad för att...?
Om jag ältar att jag ansågs vara supersmart hemma
och inte hänger med här börjar jag gråta.
Slutproven är om en vecka.
Vi gör studieplaner och alla hjälper dig.
- Jag är upptagen, så... - Alla.
Kitty och jag är äntligen tillsammans. Jag tänker inte låta henne bli relegerad.
Jag är med.
- Jag hjälper dig med kemin. - Tack.
Hon måste jobba på sin koreanska.
Vad kallade du mig?
Precis.
Jag tar de andra ämnena.
Dae har varit bäst i klassen varje termin, så du är i goda händer.
Annars får jag underkänt,
måste lämna min sanna kärlek och vanära min mors arv, som är större än jag trodde.
Så...
Ingen press.
Professor Finnerty.
- Rektor Lim. Hej. - Vilket sammanträffande.
Jag följde faktiskt efter dig hit. Jag hoppades att vi kunde prata.
Om du är här för att be mig sjunga solo i slutet av talangjakten
-är det inte tillåtet för lärare. Okej? - Nej, jag...
Det finns inget bra sätt att säga det här.
Jag är din son.
Inte för att du frågade eller så.
Men oroa dig inte, jag växte upp lycklig.
Jag adopterades av fantastiska människor.
Jag älskar mina föräldrar.
Va?
Varför tror du att jag är din mor?
Jag var nyfiken,
så för några år sen gjorde jag ett släktforskningstest
som ledde mig till en av Lees brorsöner. Det tog lite tid,
men jag tänkte att Lee måste vara min biologiska far.
Så du kom för att undervisa på KESS. För att träffa honom?
Ja.
Lee vet inget.
- Jag tänkte väl det. - Ingen vet, förutom jag och...
Kitty Song Covey.
Sa hon att jag var din mamma?
Ja, men hon...
Det spelar ingen roll.
Hon gav mig det här också.
Bra, du är hemma.
Millers flyger hit och deltar i terminsavslutningens talangjakt.
Madison ska tydligen dansa.
Ja. Två gånger.
Det är skönt att det går så bra för Madison på KESS.
Det visar familjen Miller att vi omger oss med högsta kvalitet.
Kära...
Vi måste använda den här möjligheten för att slutföra förvärvet.
För att det ska ske måste allt gå smidigt.
Yuris pappa.
Jag måste prata med dig.
Visst. Sätt dig. Prata med mig.
Det är... nåt från mitt förflutna.
Är Yuri hemma?
Jag hör ingen outhärdlig musik, så jag tror inte det.
Jag har en son.
När jag var 16
använde jag min amerikanska väns namn på sjukhuset för att dölja det.
Jag trodde inte att han skulle hitta mig.
Men i dag gjorde han det.
Ville han ha pengar?
Nej.
Han vill lära känna mig.
Och veta hur hans biologiska far är.
- Betala pojken för att försvinna. - Men...
Det här får inte avslöjas för allmänheten! Någonsin.
Jag vet det.
Vad pratar ni om?
Mamma, har du en son?
Yuri, vänta!
Yuri!
Jag har en bror jag aldrig har träffat som du aldrig tänkte berätta om.
- Professor Lee är pappan, eller hur? - Vad gör du?
Vem är min bror?
- Det angår inte dig. - Varför inte?
För att du tänker betala din son som om han bara är ett problem att lösa?
Och för vad? Att hålla denna eländiga familj perfekt från utsidan?
Du skulle inte få veta det här.
Precis som jag inte skulle få veta att du skickade iväg Juliana.
- Det var för ditt eget bästa. - Nej, det var det inte.
Det är för att du skäms.
Hela mitt liv har jag trott att det handlar om mig,
men du skäms över dig själv.
Du är ung och bortskämd.
Det var du också när du fick barn. Hur går det med den hemligheten nu?
Jag var tvungen att hålla det hemligt. Tror du att det var lätt för mig?
Jag var en gravid tonåring, det skulle ha knäckt halmeoni och hal-abeoji.
Jag var tvungen att göra det som var bäst för min familj då
och jag gör det som är bäst för min familj nu.
Ditt bästa suger.
Jag älskar Juliana.
Förstår du?
Och du skickade iväg henne för att skydda er image.
Du bryr dig mer om den än om mig eller din son, som vill lära känna dig.
Det är mer komplicerat än så, och det tillhör det förflutna.
Det är inte i det förflutna.
Han är här.
Och mamma, jag är här.
I nuet.
Jag är gay.
Punkt slut. Slutdiskuterat.
Men du och Dae...
Du gillade väl honom? Du kan hitta en annan kille du gillar.
Jag gillade honom aldrig.
Allt var på låtsas.
Jag måste leva ett låtsasliv för att du ska fortsätta älska mig.
Jag är färdig med det.
Okej, vilka är de tre naturlagarna
som statistisk termodynamik postulerar?
- Inga naturlagar. Det är en kuggfråga. - Precis.
Vi går vidare till kemiska föreningar.
Jag borde vara bra på kemi. Det är i princip att para ihop folk.
Ja. Förutom att människor inte är kemikalier.
Ja.
När de är sammansvetsade sitter de inte ihop i fasta proportioner.
Okej. Vad händer?
Inget.
Nej, jag är lycklig med Dae
för jag ville vara med honom så länge, och nu är jag det.
- Så inga fler drömmar om...? - Nej. Nej, jag är med Dae.
Helt och hållet.
Och vi trycker inte ner en enorm förälskelse i Yuri?
Nej, jag undviker henne bara
för Alex och jag lovade att inte säga något om... Du vet.
Jag är bara försiktig så att jag inte säger det av misstag.
Okej.
Yuri glänste och fångade min uppmärksamhet men jag är ingen tvättbjörn.
Jag kan välja att titta bort från glansen.
Jag kommer!
Yuri!
Yuri, vad är det?
Jag kom precis ut för mamma.
Jag är gay.
Herregud, välkommen.
Jag känner mig fantastisk. Rädd, men fri.
Jag flyttar in hos er.
Ja, jag har en hemlig bror. Kan du fatta det?
Nej.
Är allt okej?
Vet du vem han är?
Nej, jag frågade om professor Lee var pappan, men hon ville inget säga.
Det är modigt av dig att fråga.
Hon vill bara knuffa min bror åt sidan, precis som hon gjorde med Juliana.
Det suger.
Jag är rasande på henne.
Men jag är glad över honom. Jag har alltid velat ha ett syskon.
Jag önskar att jag kunde hitta honom på egen hand.
Du lovade att inte berätta.
Han kanske hittar dig en dag.
Jag hoppas det.
- Yuri, jag vill vara en god vän... - Du är en god vän.
Du vet när vi hittade årsboken och såg fotot på våra mammor
och min mamma bar en tajt tröja och din mamma var...?
Herregud, ja.
Hon bar tältet för att dölja graviditeten.
Allt faller på plats nu.
Och din mamma visste nog.
Ja. De var säkert goda vänner.
Vi är nästa generation.
Tidslinjen för de senare tre kungarikena.
Åttahundranittio till 936.
- Den första politiska staten? -Gojoseon.
- Gojoseon! - Gojoseon!
- Vad är det som händer? - Jag har flyttat in.
Va? Varför?
Är ni ihop alla tre nu?
- Nej. - Nej.
Jag är gay.
Jag kom ut för mamma. Jag flyttade ut ur takvåningen.
Rädd. Upprymd.
Har du varit gay hela tiden?
- Det är inget val. - Jag vet. Jag menar...
Så du och Dae hade ett fejkförhållande?
Hade Kitty rätt?
Jag kan det där med att para ihop folk.
Är du inte arg på Dae?
Han ljög och ljög.
Jag var arg, men sen förlät jag honom.
Du är lika godtrogen som min pappas tredje fru.
Det är bra mellan Kitty och mig.
Låt det vara.
Det är inte bra med mig. Du ljög för mig också, mycket.
Jag skulle inte göra så mot en vän eller nån jag bryr mig om.
Det skulle jag bara inte.
Fasen, jag har aldrig sett den sidan av Min Ho förut.
Slutprov. De gör alla galna.
BIBLIOTEK
KOREANSK HISTORIA
Jag står inte ut längre.
Lämna mig här att dö.
- Det är bara tre dagar kvar. Du fixar det. - Jag behöver en paus.
Jag kan inte ta in ett faktum till, då spyr jag.
Okej, det räcker. Nu går vi. Kom igen.
Vi får igång ditt blod. Vi gör några krysshopp. Okej?
- Ja! - Ett glas kallt vatten gör susen.
- Jag häller gärna lite över dig. - Jag vet vad vi behöver.
Säg inte ADHD-medicin.
Nej. Har du sett mig och Eunice ta det?
Aldrig. Vi behöver musik.
Vi behöver kaffe. Vem följer med mig?
- Varför kom du med om du ska vara såhär? - Hur då?
Jag är arg på dig just nu.
Förlåt att jag ljög, men det har inget med dig att göra.
Hur kunde du göra så mot Kitty?
Varför är du så bekymrad över Kitty?
Du?
Är inte det Florian?
Jag tror det.
Q sa att Florian har varit distraherad på sistone.
Tror du att han är orsaken?
Ska vi skicka bilden?
Nej, vi vet inte vad det är än.
Jag kanske aldrig flyttar hem igen.
Jag löser det, men jag stannar hos Kitty just nu.
- Kan hon höra oss? - Nej.
Hon spelar en mix jag gjorde åt henne.
Har du gjort en mix åt henne?
Ja, hon är en vän.
Oroa dig inte.
Det är en "bli inte relegerad"-mix, inte en "jag tänder på dig"-mix.
Du pratar mycket om henne och nu bor du med henne, så...
Hon är bara en vän, jag lovar.
Det brukade du säga om mig.
Sluta.
Dessutom är hon hetero.
Om det har gått bra för er hela terminen borde slutprovet gå bra.
Det är rättvist.
Svårt, men rättvist.
Ja?
Tänk om det inte har gått bra för en på hela terminen?
- Trolig undergång. - Okej.
Men jag är inte oresonlig.
De av mina elever som väljer att delta
i terminsavslutningens talangjakt får tio poäng tillagda på sitt lägsta betyg.
Bra. Jag lärde mig just en ny TikTok-dans.
- Jag kan jonglera. - Nej.
Man måste utföra en traditionell koreansk konstform med värdighet.
Min mamma tvingade mig att ta danslektioner med solfjädrar.
Jag kan lära dig.
Dansa med dig? Ja, toppen.
KESS
Jag älskar doften av slutprov på morgonen.
Antagligen för att du är en stjärnidrottare
och du vet att du kommer att klara alla ämnen.
Antagligen.
Hej på er. Sitt med oss.
Hej på er.
Hej.
Jaha, Florian, hur går pluggandet?
Var du hemma hela kvällen? Satt med näsan i böckerna?
Ja, hela kvällen.
- Intressant. - Intressant, ja.
Vi behövde en paus, så vi köpte kaffe.
Bäst att jag fortsätter.
- Vi ses. - Hej då.
Hej då!
Vad är det med er? Varför är ni så konstiga?
Vi visste inte hur vi skulle berätta. Jag är ledsen.
Tack.
Tanken är att solfjädrarna,
vår hanbok, koreografin och musiken
tillsammans skapar bilden av fjärilar och blommor på våren.
Den är vacker.
Såhär gör man.
Öppna, stäng.
Jag vet inte om jag kan dölja alla hemligheter för Yuri
och fortsätta att vara såhär nära henne.
Vad?
Jag är nervös.
Strunt samma. Det är bara hela skolan som tittar.
Det kan inte vara värre än när du ramlade ner i alla muffins.
Kitty...
Du är tjejen som flög över halva jordklotet för att få det hon ville ha.
Vad kan göra dig nervös?
Du.
Jag? Varför skulle jag göra dig nervös?
ÄLSKLING
- Vill du svara? - Det är okej.
Jag ringer senare. Du är viktigare för mig just nu.
Du måste sätta den här dansen.
Du behöver extrapoängen. Jag kan inte förlora dig nu.
Jag kan inte förlora dig heller.
Kitty, vad gör du...?
Vi är sena, förlåt.
- Varför tittar du på mig? - Vad tror du?
Kan jag verkligen bära hanbok?
I det här sammanhanget, ja.
Är du otrogen mot mig?
Va?
Nej.
- Min Ho och Dae tror det. - Min Ho och Dae har fel.
Du ljuger. De såg dig.
Jag hoppades att du hade en förklaring.
Det... har jag.
Jag älskar dig.
Va?
Q, jag älskar dig.
- Det är ingen förklaring. - Hör på. Jag älskar dig så mycket
att jag har låtit andra delar av mitt liv försvinna, som att göra läxor.
Jag älskar dig så mycket att jag inte kan tänka mig att inte vara här med dig.
Jag älskar dig också.
Jag vill tro dig, men du måste berätta vad som pågår.
Jag bedrar... men inte dig.
Kitty!
Vi ses i kväll. Glöm inte dina solfjädrar.
- Det ska jag inte. - Okej.
Är allt som det ska?
Ja, jag är bara nervös inför uppträdandet
och orolig för om jag klarade proven.
Är det verkligen allt?
Hör du det där?
Det låter som om det kommer från kemilabbet.
Jag måste prata med Alex, men vi ses senare.
Jag känner igen väntmusiken.
Ska du åka?
Ja. Jag...åker i kväll.
Men du missar talangjakten.
Det är nog bäst om jag skippar den och tyst ger mig av.
Men du kommer väl tillbaka nästa termin?
Nej.
Jag kom till Korea för att lära mig om mina biologiska föräldrar.
Och det gjorde jag.
Min far vet inte att jag existerar
och jag vill inte vända upp och ner på hans liv.
Min mor bad om tid att bearbeta det och har ignorerat mig sen dess.
Man känner sig oönskad.
Jag är ledsen, Alex.
Yuri, då?
Hon är inte som Jina.
Hon vill ha en relation med dig.
Så Yuri vet vem jag är?
Nej, men hon vet att hon har en halvbror.
Hon ser fram emot att träffa honom.
Det var inte jag som sa det.
Det var svårt, tro mig, men jag har lärt mig att inte lägga mig i.
Du har lärt dig många saker.
Jag klarade det.
Ett gjort, sex kvar.
Bara tänk på saken. Okej?
För Yuri.
Herr och fru Miller. Hej.
- Så trevligt att se er. - Detsamma.
Ja, jag gillar att blanda affärer med nöje. En riktig tidsbesparare.
Vi kanske kan avsluta affärerna i kväll.
- Jag håller med. - Drinkar först.
Sen letar vi upp Madison.
Kan vi inte ha kul i fem sekunder?
Du vet väl att din dotter inte har sovit hemma?
Självklart vet jag det.
Säg åt henne att komma hem genast.
Och jag litar på att du tog hand om det andra problemet?
Problemet? Jag sa aldrig att det var ett problem.
Vet du hur jag sliter för att upprätthålla vår perfekta image?
Men jag vet inte vem jag anstränger mig för.
Yuri, du, jag.
Ingen av oss är lycklig.
Så du är olycklig?
Du är bortskämd.
Jag sa samma sak till Yuri.
Att hon var bortskämd.
Det var fel av mig att säga det.
Jag ska hitta min dotter.
Nu kommer solfjäderdansen.
Kom igen.
Jag fuskade på slutproven.
Så att jag inte skulle åka ut och behöva bo i Grekland.
Det är inte som att jag gav dig munsår.
Jag är idrottare.
Jag tror på sportsmannaanda. Det är fel att fuska.
Jag skadar ingen.
Jag hjälper bara mig själv.
Fyrverkerier. För mitt andra uppträdande.
K-pop! Tack.
- Hej. - Hej.
Du knöt rosetten fel. Får jag bara...?
Tidigare, på repetitionen...
- Jag... - Yuri. Jag vill att du kommer hem.
Jag ska prata med Alex och se till att du får lära känna honom.
Alex. Vilken Alex?
Jag bara antog att Kitty...
Är Alex min bror?
Vår lärare, Alex?
Och du visste?
Yuri, jag kan förklara.
Varför sa du inget?
Jag trodde att Alex var min bror och att det var min mamma som var gravid.
Det var inte förrän vi smet från kvarsittningen
- och gick hem till Lee... - Har du vetat det sen kvarsittningen?
Hur kunde du dölja det för mig?
- Det var inte min sak att... - Vara ärlig?
Jag försöker fokusera.
- Jag var inte oärlig, jag bara... - Ljög genom utelämnande.
Du ljög med flit hela terminen om att du var med Dae
och jag kom över det. Nu är vi vänner.
Vi var vänner.
Åh, nej!
Det brinner!
Nej!
Åh, nej.
Jag hjälper dig. Sluta skruva på dig.
- Den är släckt. Du är okej. - Tack.
Är allt okej?
Jag mår bra. Min Ho hjälpte till.
Jag hade hjälpt henne.
- Jag kom hit först. - Jag är här nu.
Vad var det för drama på scenen?
Jag... Jag vet inte.
Ta dig samman!
Jag ska hitta Millers.
Han åkte inte.
Daniel, följ med mig.
- Varför? - Mamma, vad gör du?
Jag har ingen aning.
Vad är det med dig?
Du kan alltid berätta allt för mig.
Okej.
Jag har verkligen försökt att låta bli...
...men...
Säg det bara.
Jag har känslor för någon annan.
Jag visste det.
Jag såg hur han tittade på dig.
Jag ska döda honom.
Undertexter: Cecilia Torngrip