EN NETFLIX-SERIE
Det ser man inte varje dag.
Jag vill aldrig se det.
Titta på hans hjärta. Aortan är dubbelt så stor som vanligt.
Det finns en tredje lunga bakom hjärtat.
Häftigt. Synd att vi var tvungna att döda honom för att se det här.
Vi? Det gjorde du på egen hand, jycken.
-Inte medvetet. -Säg det till hans hals.
Herregud.
Till råga på allt är jag nu kannibal.
Självklart inte.
-Du måste vara människa för det. -Du sa att vi är människor.
Jag sa "tekniskt sett".
Om vi inte är människor, vad är vi?
Ni är…
Jag hade en bra tid Jag hade en dålig tid
En vulkan av kokain Jag besteg den i skallen
Vilka är de? Varför pratar vi om det här?
Du är för bra på Att ställa till det för mig
FÖRE
Varje gång du är i mitt huvud
Tänker jag på kniven under min säng
Jag fattar inte att jag inte är död
Men jag är inte död
Dö inte
Men jag är inte död
Jag är inte död
Musik är magi.
Bikini Kill hjälpte mig genom katolska skolan.
Holes Celebrity Skin hjälpte mig att dumpa pojkvänner.
Allt från Brody Dalle får mitt adrenalin att pumpa.
Musiken är filten som håller mig varm.
Det är flaggan jag hissar när jag river barrikaderna.
Det lyfter mig ur mig själv och förändrar mitt perspektiv på världen.
Det är så jag vet att Gud existerar.
Så, för att The Itchy Nipples ska dela den magiska upplevelsen
med din publik behöver vi importerad öl i logen.
Vi ser fram emot turnén.
Min drottning!
Det är inte som Kanyes lista.
Jag tar hellre en importerad öl än en maskin som blandar cola och cognac.
-Du är iskall. -Det är inget.
-Har du glömt ta dina piller? -Pillren har glömt mig.
Nästa dos har inte kommit. Jag får dem att räcka.
Ja, men…
Du är kall, som…
Dags att gå till doktorn-kall.
Jag är iskall när jag förhandlar. Värm upp mig då.
Mina föräldrar ville inte att jag skulle gå i deras fotspår.
Min pappa var Kalaripayattu-mästare, men pressade mig aldrig att tävla.
Seattle Times skrev att mamma gör stans bästa baguette,
men hon släpade aldrig in mig i köket.
De ville att jag skulle hitta nåt jag älskade.
Och jag älskar vetenskapen.
För vetenskapen är verkligen det sista gränslandet.
-Hur kunde du skicka det? -Men det är ju sant.
Det är desperat.
Du kan lika gärna säga att du lider av ett nytt genetiskt syndrom.
Det heter "led", i dåtid. Och det är nästa stycke.
Strunta i henne. Ditt brev är toppen.
Det är du. Passionerat. Ärligt. Äkta. Det vore galet om Oxford inte antog dig.
-Tack, Paul. -Oxford.
Vilket slöseri med tid. Sök till Flux om du vill ha ren forskning.
De är biogenetikens DARPA.
-Eller biogenetikens Blackwater. -Det är Oxford.
-Redan? -Det kan inte vara bra.
Jag fick intervjun!
Jag kanske flyttar till England.
Jag måste säga upp internet och strömmen.
-Jag borde donera soffan. -Du borde nog bli antagen först.
Jag måste få min medicin omdirigerad.
Flytta över ditt recept.
Går inte. Det är svårt att få tag på.
Det var min bror Alejandros fel. Han älskade serietidningar.
Så under uppväxten slukade jag El Puerto, Sonambulo,
Weapon Tex-Mex, El Jaguar.
Jag älskade allt.
Men sen ville jag vidga mina vyer.
Men Alejandro blev inte imponerad.
Han ansåg inte att Marvel, DC eller manga kunde lära mig vem jag är,
var jag kom ifrån.
Jag sa att jag var universalmedborgare,
men han sa: "Nej, du är en universalidiot."
Så jag fortsatte läsa dem.
Sen hände det saker i livet.
Han hade inte fel.
Det fanns världar att utforska och förstå serierna vi växte upp med.
Därför började jag skapa Sugar Skull.
En grym privatdetektiv och brottare…
Vars huvud är en sockerskalle.
Ja. Alejandro skulle älska det.
Har du skapat det här?
Skapat, skrivit, ritat, färglagt, präntat.
Men det jag vill veta, mr Ruiz…
"Ruiz".
Var fick du det tryckt?
Här på vårt institut?
På vår utrustning, med vårt bläck och papper?
-Hur många har du tryckt? -Det numret?
Cirka…
Cirka 2 000.
Tvåtusen?
Det här numret? Hur många andra nummer gav du ut?
Bara 11. Och det var färre upplagor.
Efterfrågan ökade efter Comic-Con-recensionen.
Ditt missbruk av skolresurser upphör nu.
Seattle Institute of Art är inget snabbköp för sån här smörja.
Jag ger dig fem procent av min bruttovinst.
-Tjugo. -Tio.
Tio.
Mr Ruiz?
Är allt väl?
Ja, jag är todo bien.
Jag mår bra.
Jag är bara lite yr.
Du kan ta det nån annanstans.
-Ja. Tack. -Visst.
För diploiden var underlägsen polyploiden.
För diploiden…?
Var underlägsen…
Polyploiden!
Det är ett dåligt skämt.
Inte alls. Fakulteten för biogenetik behöver lite lättsinne.
Ms Singh, du är en frisk fläkt.
-Du är imponerande. -Mycket imponerande.
-Låt mig säga… -Jag är gärna din handledare.
Jag sa det först.
Gareth, snälla. Frågan är vem Abbi vill ha.
Hon vill ha en kvinnlig mentor.
Någon som är väl medveten om mödorna som bara en kvinna i STEM kan möta.
Han skulle aldrig förstå dig som jag gör.
Det var snällt av dig.
Ursäktar ni mig ett ögonblick?
-Vart ska du? -Toaletten.
-Hon är min. -Du ska ingenstans.
-Förlåt. -Kan du ursäkta?
-Förlåt igen. -Jag behöver bara…
Ursäkta mig!
-Jag ursäktar vad som helst. -Va?
-Abbi! -Abbi.
-Jag ska berätta hur jag känner. -Släpp mig!
Abbi, vänta!
Gareth, är du från vettet?
På vägen
Dags att dra vidare Förstörde det bara på skoj
När det hände ropade du mitt namn
Jag sprang som en hund Som har tränats
Bryr mig inte om hur, bryr mig inte varför
Bryr mig inte om jag lever eller dör
Långfingret höjt högt
Slutar aldrig förrän jag har allt
Inte bra för dig
I ditt hjärta vet du att det nog är sant
Du har hittat nån som inte är som jag
Fast mellan ett minne och…
Vad är det med henne?
Bryr mig inte om hur, bryr mig inte varför
Bryr mig inte om jag lever eller dör
Långfingret höjt högt
Brinner upp vid 40 grader
Jag försöker och försöker
Vad är det?
Bryr mig inte om hur, bryr mig inte varför
Bryr mig inte om jag lever eller dör
Långfingret höjt högt
-Vad fan hände? -Hon hade en dålig kväll, Rose.
-Sånt händer. -Det är som Bumbershoot igen.
Håll käften, Simon. Tänk om hon hör dig?
-Hon är därinne. -Lasta klart bilen.
En till.
Jag vet att det är illa, men inte illa nog för bourbon.
Lögnare.
Alla tror att det är som Bumbershoot igen.
"Tilda kommer att få kalla fötter och sabba allt i sista minuten."
Jävla Simon. Jag sa åt honom att hålla tyst.
Det krävs ingen raketforskare för att veta vad de idioterna tänker.
Men det blir väl inte som Bumbershoot igen?
En till.
-Har du inte fått nog? -Jag hör dig fortfarande. Så nej.
Vi ska gå.
Sitt inte uppe och vänta.
Du ser för jävlig ut.
Det låter vettigt. Jag mår för jävligt.
Har du inte fått dina piller än?
-Hur många dagar har gått? -Tre.
-Ring kliniken. -Jag har redan försökt. Två gånger.
De svarar inte.
Du sa själv att du inte får missa en dos.
Det ordnar sig.
Du mår inte bra. Du har feber. Kom igen. Jag ska natta dig.
-Du är för snäll mot mig. -Du duger tills nåt bättre dyker upp.
-Förlåt. -Fin konst.
-Jag gillar kompositionen. -Tack.
-Vem är konstprofessorn? -Bjöd inte du honom?
Juan?
Älskling?
-Hej. God morgon, raring. -Du är uppe tidigt.
Ja, jag hade en galen mardröm. Det väckte mig.
Jag tänkte ta en kaffe.
Det vanliga? En flat white med trippel espresso och mandelmjölk.
Prata inte om vätskor. Jag måste kissa.
Vill du ha nåt mer?
Juan! Öppna dörren.
Vad sägs om New York Times?
-Som att läsa på internet, fast på papper! -Juan!
Äntligen.
Gjorde jag nåt konstigt i går kväll?
Förutom att däcka efter två öl?
Nej.
Hände det nåt på festen?
ATTACK I SEATTLE LÖRDAG KVÄLL
Professorn försökte bli siste man.
Jag fick ut honom vid tvåtiden.
Sen kraschade jag.
SKRÄCKEN I TACOMA
"Skräcken i Tacoma"?
Croissanter.
Va?
Du frågade om jag ville ha nåt. Jag vill ha en croissant.
Ska du klä på dig?
Tilda, eller hur?
Du behöver inte skrika.
Lille Juan.
Det är bara Juan nu.
-Hur länge sen är det, sju år? -Ja.
Vilken bortkastad sommar. Alla läkarbesök.
Alla injektioner.
Hur går det för ditt band?
-Känner du till The Itchy Nips? -Svårt att undvika.
Visst, stalkare. Be mig bara inte att signera ditt bröst.
Ber folk dig att göra det?
Bröst, rumpa, en kille bad mig signera hans kuk.
Mer än en, faktiskt.
Vad…? Vad gjorde du?
Jag ska säga vad jag inte gjorde. Använde min egen penna.
Oj, lille Juan. Du var så söt.
Inte så liten längre.
Pervo.
Nej, jag menade inte så. Jag…
Självklart, det också.
Pervo!
Nej, det…
Är dr Sarkov inne?
-Jill Nye, vetenskapskillen. -Det är Abbi.
Hej.
Det är inget fel med att vara nyfiken.
Jag antar att era recept inte heller dök upp?
-Nix. -Nej.
-Är Sarkov ens här? -Han grälar med nån.
Hur vet du det?
Allt du gör är fel. Juridiskt och moraliskt.
Tack för dina synpunkter. Stick innan jag ringer polisen.
Ni måste gå härifrån! Ta er så långt bort från honom som ni kan.
Prata inte med dem! Jag ringer larmcentralen.
Det är inte över, dr As-kov!
Den har jag aldrig hört förut. Väldigt originellt.
Testa med dr Sugkov.
Hon är bara en knasboll som är emot genetik.
-Abbi Singh! -Ja, hej.
-Säg att du fortsatte med vetenskapen. -Genetik, faktiskt.
-Du inspirerade mig. -Det är stort. Tack.
Jag vill byta till genetikprogrammet vid Oxford.
-Jag undervisade i Oxford i åratal. -Jag vet.
Sen fyllde jag 20 och flyttade till USA.
Gripande historia. Jag vill ha mina mediciner.
Ja. Vi behöver alla vår medicin.
Juan! Tilda! Jag fick alla era meddelanden.
Förlåt. Min assistent ska föda barn. Vilket är äckligt.
Hon bad mig förlösa det och jag sa: "Jag är inte den sortens läkare."
-Jag vet inte ens vad jag tittar på! -Ska vi följa efter honom?
Här är de.
Mitt hälsoprogram.
Allt är ert fel.
Tack vare er bevisade jag att akut genetiskt upplösningssyndrom
orsakas av direkt interaktion
mellan miljöfaktorer och det mänskliga genomet.
-Upptäckte inte dr Burke AGUS? -Det gjorde hon.
Men jag bevisade det.
När vi hade bevisat dess existens utvecklade vi Sarkovmetoden
som redigerar DNA:t som skadats av AGUS och på grund av det…
Låt oss bara säga att ni är fröna till en gäckande framtid.
Piller, piller.
Era piller är där borta.
Fast de är här nånstans.
Men under tiden, hur har ni mått utan pillren?
-Det är inte optimalt. -Okej.
Pillren får mig att känna mig som mig själv.
Det låter vettigt.
Jag håller med.
Utmärkt.
Det är utmärkt att ni kom till mig.
Det ger mig chansen att ta blodprov.
Se hur det går och om nödvändigt, justera er medicinering.
Med all respekt, jag behöver ingen justering.
Jag behöver bara medicinen.
Jag mådde bra tills pillren tog slut.
Åh, gumman.
Det här har verkligen varit svårt, va?
Tilda, sitt kvar!
Jag ska få dig att må bättre.
-Nej! -Ja.
Nej, nej! Förlåt!
-Ser du? -Vad i helvete?
Okej! Ge mig lite blod!
Det har väl nåt med ditt tillstånd att göra?
Det började i går.
Kommer jag nära nån
utvecklar de en onaturligt stark attraktion till mig.
Är du upprörd för att du är attraktiv?
Nej, för att jag har hyperaktiva feromoner.
-Är det en grej? -Det är enda förklaringen.
Jag vet flera andra. Hypokondri, Münchhausens…
-Jag hittar inte på. -Det säger jag inte.
Men det kunde vara värre.
Mycket värre.
Jag vill veta hur det kan bli värre.
Det låter som om du har hyperakusi.
Jag har inte hyperakusi.
Jag har superhörsel.
Det är samma sak.
Det kan vara permanent. Men du lever och är hel, mestadels.
Så ja.
Är det nåt mer du vill berätta om ditt tillstånd?
Nej, bara minnesluckorna. Inget annat.
I så fall är du det minst problematiska försöksobjektet hittills.
Jaså?
Du vet medicinreklamerna som listar bieffekter?
Ja?
Jag längtar efter dagen då minnesluckor är det värsta på listan.
Så…
Vilka andra biverkningar har andra försökspersoner haft?
Det omfattas av tystnadsplikten.
-Jag trodde att du var vetenskapsman. -Det är samma sak.
Vi har alla vita rockar och har svårt med ögonkontakt.
Ser du?
Vilken hand?
Jag är inget barn.
Nej, du är en vuxen som försörjer dig på att göra serier.
-Serieromaner. -Okej.
Ananas.
Härligt.
Och ta de där.
-Tack. -Stick härifrån nu.
-Du vet… -Nej, stick nu.
Tack.
Ungdomar.
-Rose! Det var grymt. -Tycker du det?
Väldigt starkt.
Då slipper vi testa nya sångare.
Jag hatar provspelningar.
Tilda kommer att ta sin medicin och hon kommer att bli bra, okej?
Men tänk om hon inte blir bra? Vad händer då?
Vi förlorar turnén om hon inte får tillbaka rösten.
-Eller vad det nu var. -Simon har rätt.
Vi måste fatta ett beslut. Det måste vara enhälligt.
Okej.
Okej?
Vad i helvete?
Låt mig vara!
Abbi!
-Jag vill bara… -Släpp in mig!
-Låt mig, Abbi! Snälla! -Nej!
-Det blir bara vi. -Jag behöver dig!
Lyssna inte på dem.
Jag älskar dig!
-Släpp in mig! -Snälla!
Nej! Låt mig vara!
Öppna!
Abbi.
-Bara vi! -Abbi.
Släpp in mig! Snälla!
-Varför gjorde vi så? -Jag vet inte vad som flög i mig.
-Abbi, är du okej? -Vad gör du i duschen?
Nej.
Efter en enda injektion
visar alla områden där hjärnan har krympt tecken på återhämtning.
INKOMMANDE SAMTAL
CAG-repetitioner i patientens HD-gen har sjunkit till tio.
MISSAT SAMTAL
För två månader sen var det…
Fyrtiofyra.
INKOMMANDE SAMTAL
-Hallå? -Sydney, jag har gjort ett genombrott.
"Hej, Sydney, det är jag, Alex.
Det var ett tag sen, men passar det att prata?"
"Nej, faktiskt inte. Det passar inte nu."
Varför svarade du då?
Vilket genombrott pratar du om?
Vi letade på fel ställe.
Biverkningarna rör inte det redigerade DNA:t.
-Det är inte i kärnan. -Det är klart det är.
Jag vet det, för jag löste det problemet efter att du övergav projektet.
Nej. Och jag övergav inte projektet,
jag föreslog en alternativ terapi som du inte kan förstå.
Din alternativa terapi var olaglig och omoralisk
och arrogant.
Och din process är bristfällig och går aldrig.
Jag tittar på min patients MRT och hon visar tecken på
full återhämtning utan tecken på bieffekter.
Grattis.
Du har fördröjt det oundvikliga, men din patient får biverkningar,
för det är inte i kärnan.
Hur kom du på den här teorin?
Alex, vad har du gjort?
Du tror att du vill veta,
sen berättar jag och du säger: "Du borde inte ha sagt nåt."
Självklart. Jag lägger på.
Kan du släppa ditt ego och lyssna?
-Det här är viktigt. -Mitt ego.
Det var inte så jag menade.
Hej då.
Skit också.
PATIENTNAMN: BURKE, SYDNEY
Han gav oss placebo. Aspirin för barn.
De är värdelösa.
Det fanns inget att oroa sig för.
-Han ljög. -Det kan ha varit oavsiktligt.
Jag berättade om min situation och han verkade lättad.
Din situation?
När jag gick med i programmet
visade sig min AGUS vara steatocystoma multiplex.
Godartade cystor på talgkörtlarna.
Vissa genetiker antar att talgkörtlarna
genererar feromoner, vilket jag tror att jag nu kan bevisa,
för mina feromoner verkar vara hyperaktiva.
Folk blir upphetsade av mig.
Ett omständligt sätt att säga att du luktar sexigt.
Det kan vara lite mer komplicerat om man är asexuell.
-Jag är asexuell. -Uppfattat.
-Nej. -Du luktar inte sexigt.
-Gör inte så. -Du luktar citron.
-Tänder du inte på mig? -Nej.
-Inte alls. -Jag undrar varför du är immun.
Hur fick du AGUS?
Hade du inte en rudimentär svans?
Nej, det var en annan kille. Jag hade…
Det spelar ingen roll vad jag hade.
Det viktiga nu är att jag nu är Skräcken i Tacoma.
Va?
Jag fick en blackout igår kväll och…
…förvandlades till det här.
Du är en varulv.
Nej, jag är en chupacabras.
Ja. Min AGUS sabbade min hörsel och mina stämband.
Nu hör jag allt.
Och jag kan göra så här:
Du har åtminstone en riktig superkraft. Det är rätt coolt.
Nej, inte alls.
Jag har ont i öronen av allt oväsen och jag kan inte sjunga längre.
Men som Troy McClure säger: "Sprit lindrar smärtan."
En chupacabra, en klagoande och en sexdemon?
Bättre än Jill Nye.
Chupacabra, en klagoande och en sexdemon möts i en park.
Vad är skämtet?
Vi?
Tänk att dr Sarkov gjorde det medvetet.
Det måste finnas en förklaring.
Vi går och tar reda på det.
Jag ska till spritbutiken först.
Kom igen!
-Dr Sarkov! -Juan.
Okej. Tequilan håller.
Låt det gå fort.
Dr Broke.
Det är Burke. Vilka är ni?
Dina smutsiga små misstag.
Är dr Sarkov här?
Jag har ingen aning.
Vi talades vid i morse, sen har jag inte hört av honom.
Är hans assistent tillbaka än?
-Vi måste prata med Sarkov. -Kliniken har varit stängd i sju år.
Hur ska vi få våra piller?
-Hur länge har ni varit utan dem? -Närapå en vecka.
Medicinen som Alex och jag skapade åt er
skulle förhindra bieffekter, inte bota dem.
Att återuppta det vore slöseri med tid.
-Så vi är körda. -Det skulle jag inte säga.
Det skulle jag.
Jag behöver en drink.
Bäst att det finns en flaska kvar.
Forskare. Så oförskämda.
Det här kanske ni inte vet om forskare.
De hatar när folk upptäcker nåt.
Det betyder att de hade fel.
När jag bevisade att till synes orelaterade ökningar
av genetiska sjukdomar var sammankopplade ifrågasattes min forskning.
När jag förutspådde att sjukdomarna skulle öka,
med ohjälplig förvrängning av människans genom inom tre årtionden,
blev jag hånad.
Det fanns bara en annan genetiker som lyssnade. Alex.
-Alex? -Dr Sarkov.
Häng med.
Alex och jag startade hälsoprogrammet tillsammans.
Vi rekryterade patienter med genetiska sjukdomar
som verkade ha utvecklats självständigt.
Utan ärftlig komponent.
Ja. Så klart.
Vi…
Vi kom på ett sätt att rätta till felen i era skadade gener
med hjälp av en syntetisk stamcell Alex skapade.
Syntetisk?
Ni sa att ni använde celler från våra egna kroppar.
Det gjorde jag. Vi ljög.
-Experimenterade ni utan vårt samtycke? -Era föräldrar skrev på pappren.
Den syntetiska stamcellen kan radera defekta celler
och sen separeras till helt friska ersättare.
Som att uppdatera datorns operativsystem, fast på genetisk nivå.
-Bra liknelse. -Tack.
Sen insåg Alex att han kunde använda den syntetiska stamcellen
att helt ersätta människans genom med en överlägsen design.
Vi blev oense om vår forsknings riktning och gick skilda vägar.
Vad har det med våra piller att göra?
Era piller höll era modifierade celler stabila.
Alex lyckades aldrig återskapa den stabiliteten i sina senare experiment.
Alla försökspersoner verkar ha utvecklat…
…olyckliga bieffekter.
För de hade så mycket mer artificiellt DNA.
Ja, det är min teori.
Varför får vi inte ta våra piller då?
För att se om vi utvecklar bieffekter.
-Han skulle se om vi fick biverkningar. -Han förstörde medvetet mitt liv.
Är jag ens människa längre?
Antagligen. Tekniskt sett, nej. Tekniskt sett, ja.
Det är ju skitbra.
-Det är inte hennes fel. -Det är inte inte hennes fel heller.
-Jag vill hjälpa till. -Men ni gick skilda vägar.
Men jobbar du fortfarande på de syntetiska stamcellerna?
Jag forskar vidare på ett botemedel mot AGUS.
Alex anser att vi har löst det.
-Är det syntetiska stamceller? -Olika versioner.
-Jag måste se om han har rätt. -Men kan du fixa oss?
Jag kan försöka.
Det vore lättare med Alex.
Då hämtar vi honom.
Får jag?
När du sa "tekniskt sett, ja", menar du att vi fortfarande är människor?
Det är klart att ni är.
Tekniskt sett.
-Det kommer nån. -Är du säker?
Jag har superhörsel för att jag var er försökskanin.
Jag försökte hjälpa till. Det gör jag fortfarande.
-Har vi träffats? -Jag gillar kompositionen.
Abbi.
Ge mig de där.
-Vad i helvete! -Nej!
Abbi.
Tilda?
Sista chansen.
-Är du okej? -Satan.
Ja.
Herrejävlar.
Vad fan ska vi göra?
Sticka härifrån.
Duktig, Juan. Duktig pojke.
Duktig, Juan.
Duktig pojke.
Herrejävlar.
Hej, kompis.
Juan!
Hallå. Juan-Juan.
Hej.
-Var är jag? -Hemma hos Burke.
Hon har förresten en grym vinsamling.
Bara det inte är en Chateau från 1974.
Det är det.
Det var inte min idé.
Nej, nej.
Det är logiskt.
Jaha. Då var det min idé.
Kan du ursäkta?
-Lovar du att inte döda mig? -Absolut.
Okej. Som du vill.
Nej.
Hur kom han hit?
Vi stal hans kropp.
Va? Flyttade ni kroppen? Det är det värsta man kan göra.
Att döda honom var nog det värsta vi kunde göra.
Du kanske vill ha de här.
-Du sa att vi är människor. -Jag sa "tekniskt sett".
Om vi inte är människor, vad är vi?
-Du är… -Jag är en mördare.
Jag blir aldrig Juan Ruiz, Eisner-vinnande serieförfattare.
-Jag blir Juan Ruiz, mördare. -Du kan vara både och.
Vi borde ringa polisen.
Normala människor ringer polisen. Vi är inte normala längre.
Se det så här.
Han försökte döda oss, du räddade mitt liv,
sen försökte du döda mig, så du gick jämnt ut.
Förbättrad lungkapacitet och kondition. Det är som om allt är optimerat.
Har du sett nåt liknande?
En gång. Men det såg inte så här bra ut.
Alex är nästan där.
Nästan var?
Är det så dr Sarkovs "överlägsna genom" ska se ut?
Jag vet inte säkert, men…
Det är min vetenskap!
Va?
Kärlstrukturen i lungan. Det var min idé, inte hans.
-Det blev jättebra. -Han är ännu ett experiment.
Om ni var startpunkten,
så har Alex aldrig varit närmare mållinjen än så här.
Om dr Sarkov ville det här, vad är då hans biverkningar?
Vad är det med honom?
Jag har ingen aning.
Hör nån annan det där?
Det låter som…
…rinnande vatten?
Han lever.
Hörni, jag…
Var är Sarkov? Var är han, era monster?
Var är Sarkov?
Undertexter: Tomas Lundholm