-Він живий! Живий! -Трясця!
СЕРІАЛ NETFLIX
Де Сарков?
Де він, ви, монстри?
Аббі. Аббі. Аббі.
Він щойно повстав з мертвих.
Здається, що так.
Д-р Берк! Вам треба перевірити шию Тільди!
Тільдо, дихати можеш?
Чудово.
Це неможливо.
Тепер ми знаємо, яка побічна дія є в нього. Була. Є.
Д-р Сарков хотів всього цього, але не воскресіння?
Ні, Алекс завжди вважав воскресіння лівих.
Він не помилився. Більшість вчених,
які активно досліджують воскресіння та безсмертність, мають тарганів в голові.
Скільки вчених намагаються знайти ключ до безсмертності?
Більше, ніж ти думаєш.
А як щодо нас? Ми безсмертні?
Ти справді хочеш дізнатися?
Ні.
Дивіться. Його серце.
Ні, ні, ні! Треба це зупинити!
-Ні! -У «Горці» обезголовлення помогло.
Ми не у «Горці»! І ми не знаємо, чи спрацює обезголовлення.
Гляньте на нього!
Треба зцідити кров та зробити аналізи, дізнатися, з чим…
Місію виконано.
-Приємно, що Тільда допомогла. -В неї боліло горло.
Могла б щось сказати, перш ніж відтяти йому голову.
-Бо виглядає наче вона головна. -Серйозно? Тебе турбує лише це?
-Окрім іншого. -Вона вирішила проблему.
А ти завжди будеш на її боці, бо закохався в неї?
-Я не закохався в неї. -Ага.
Я не на її боці. І в мене є дівчина.
Гаразд.
Ну…
прощавай…
мертвяк.
Пробач, ми не знаємо твого імені.
І навіть жодного разу не поговорили.
Ми б спитали, типу: «Чому ти в офісі Саркова?
Чи знаєш ти, де Сарков? Нащо ти на нас напав?»
Але не вдалося.
Ми не були твоїми ворогами. Може, ми б навіть тобі допомогли.
Тому нам шкода, що ми тебе вбили.
Двічі.
Фактично, тричі.
Ти — в клініці, я — в лабораторії, Тільда — теж там.
-Але все це був самозахист. -Так. Це точно.
-Це був самозахист. -Так. Саме так.
Гаразд.
Гей.
Схоже на стару камеру.
Мертвяк нас переслідував.
Підглядайло працював на Саркова. Це його камера.
Вона моя. Я ще думала, де вона зникла.
Вечір, коли ви отримали «Грегора».
Це «Оскар» для генетиків.
Трясця, це Ханна Монтана.
Хіба це не, типу, «Греммі» генетиків?
Не та Ханна Монтана. Та з оздоровчої програми.
Дуже бісяча дівчина у кімнаті очікування.
Постійно наспівувала приспів з «Ordinary Girl».
Що, як Сарков припинив і її лікування?
Хто знає, що стовбурові клітини зробили з нею.
Може, розвинули синдром насуплення.
Треба її знайти.
Хтось пам'ятає її справжнє ім'я?
Бо я — ні.
ТРА-СЕР 2019 – ЧЕР-ВЕР 2015
«Чула скарги Х. М. д-ру Берку на сильний біль у суглобах».
Х. М. Не може бути.
АББІ: ЗНАЙШЛА ЗНОСКУ НА Х. М. У ЖУРНАЛІ.
БІЛЬ У СУГЛОБАХ — СИМПТОМ. МОЖЕ, ЇЇ ТАКИ ЗВАЛИ ХАННА МОНТАНА.
ТІЛЬДА: НІ.
Д-Р БЕРК: ДУЖЕ ДОПОМОГЛА. ДЯКУЮ.
ПОЛ: НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ ТРЕБА ПОГОВОРИТИ ПРО ТОЙ ВЕЧІР.
Аббі!
АББІ: НІ, НЕ ТРЕБА.
Привіт, незнайомко. Нарешті навчилася користуватися телефоном?
Привіт, тату. Пам'ятаєш, мені діагностували СГГР
та назначили експериментальне лікування?
Я б з радістю поговорив та маю відвезти твою сестру до стайні.
Тренування виїздки.
Скаржишся, що не дзвоню,
та відмахуєшся, щоб відвезти свою замінну дитину кататися на конях?
Приємно знати своє місце.
Виїздка — олімпійський спорт.
Як і стрибки на трампліні. Надсилай гроші!
Не хвилюйся. Я не лишаюся.
Нащо обговорювати проблеми, коли можна грюкнути дверима?
Що обговорювати? Ви все вирішили. Я вилетіла, Роуз зайняла моє місце.
Почати з того, що з тобою таке, а не затикати мені рота.
Розповісти, як я не можу співати, не розбиваючи скло?
Якщо жартуватимеш, я краще піду.
Чи як чула через вулицю, як ви виганяєте мене з мого ж гурту?
Хто тобі сказав про Роуз?
Клятий Саймон. Я казав йому, що сам скажу.
Я чула вашу розмову!
«Роуз, це було чудово.
Так, так, дуже сильно.
З тобою нам не доведеться проводити прослуховування».
В тебе тут жучок?
В мене гіперакузія, довбню.
Це як суперслух. Але дуже бісячий.
Чудово. Знову жарти.
Ті пігулки, знаєш, коли вони скінчилися, сталося це.
Мій слух дуже чуттєвий і стає ще чуттєвішим.
Ти все вигадуєш.
Ні, я нічого не вигадую.
Так.
Твій прес, міцний як камінь, дуже відволікає.
Трясця.
Довбень.
Просто дай мені злитися.
Якщо це пігулки, чому не візьмеш ще?
Вони більше не працюють.
Той, хто зі мною це зробив, втік.
Ми намагаємося його знайти та не знаємо де.
Отже… Який в нас є вибір?
Ви могли поговорити зі мною. Прикинутися, що це важко.
Це і було важко.
Це лише тимчасово. Ми всі щодо цього погодилися.
Що, як не тимчасово? Що тоді?
Не знаю.
-Куди ти? -Виправити це.
Припини.
ХУАН РУЇС 2015 ДОСЛІДИ НАД ЛЮДЬМИ - 3
ХАННА
ХУАН: ЇЇ ІМ'Я ХАННА
Що за Ханна?
АББІ: ЛИШИЛОСЯ ЗНАЙТИ ПРІЗВИЩЕ
Ханна. Ніхто.
Одна з пацієнток з оздоровчої програми.
З нею ти був вчора?
Ні, я давно її не бачив.
Я побачився з іншими з програми, коли ходив за ліками.
Ми розмовляли про Ханну, але не могли згадати ім'я.
Тому ти повернувся аж рано вранці?
Ми схотіли випити пива.
Треба було мені подзвонити, пробач.
Вибачення прийнято.
Оздоровча програма. Оздоровча програма.
Ну ж бо.
ОЗДОРОВЧА КЛІНІКА
Чудово.
Агов?
Є тут хто?
Аббі, це ти?
Д-ре Берк! Все гаразд?
Так. В мене… Мені наснився кошмар.
Здається, дуже страшний.
Я почала приймати нові ліки.
Від алергії.
Побічна дія — сниться один й той самий жах.
-Я б помінялася з вами. -В ньому розтрощують мою голову.
Все одно помінялася б.
Не знайшли список пацієнтів?
Дивно. Він мені наснився.
Оця коробка?
Додайте ходіння уві сні до списку побічних дій.
Разом з позитивними думками.
У моєму сні список був тут.
Є щось?
Треба прийняти ліки.
Може, не треба?
Не варіант.
Гаразд, що з нею таке?
Важка реакція на нові ліки.
-Лейменс. -Їй сняться кошмари.
Я б помінялася!
Це сприяння правопорушенню неповнолітнього.
Я повнолітній у Мексиці.
Гаразд.
Отже, все, що в нас є — це її ім'я.
-Може. -Її ім'я точно Ханна.
Ім'я мене не вилікує і не допоможе зі звільненням з гурту.
Враховуючи ситуацію, все добре.
Обережно зі спреєм, Аббі.
Це вино… червоне.
Ні, Тільда має рацію. В нас нічого немає.
Треба знайти Саркова і швидко.
ПОЛ: ПОДЗВОНИ, БУДЬ ЛАСКА.
Я втомився брехати дівчині.
-Вона починає щось підозрювати. -Ми знайдемо Ханну.
-І Саркова. -І Саркова.
МЕНІ ПРИКРО.
-Я впевнена. -Ти диви.
Аббі оптимістка: «склянка наполовину повна». А моя — наполовину порожня.
Можемо спитати в мертвяка, де Ханна. Візьмемо дошку Уїджі.
Вона не знадобиться.
Я точно не очікувала, що це робитиму.
Я бачив у фільмах жахів,
повертати мерців до життя — погана ідея.
Типу, як «мачете між ребер».
Думай позитивніше.
Гаразд. Це позитивно погана ідея.
Наступного разу придумуй погану ідею до захоронення тіла.
Наступного разу не буде.
Ви впевнені? Воскресіння, зазвичай, штука брудна.
У фільмах, які я бачила.
Бачиш? Д-р Берк згодна зі мною.
-Що… Це була твоя ідея. -Ні. Мій жарт.
-Ідея — твоя. -А в когось є краща ідея?
Тоді повернемо до життя… мерця.
Звідки знаєш, що це спрацює?
Його рана загоювалася після смерті.
Думаю, шанси 50 на 50.
Знак, що його стовбурові клітини досі активні. Передаси?
-Що в коробці? -Припини!
Боже.
Неймовірно.
Тяжіння можна відчути. Як магніт.
Цей звук я не забуду.
Об'єктивно кажучи, це круто.
Я б сказала інше слово.
ПОЛ: НЕ ІГНОРУЙ МЕНЕ, БУДЬ ЛАСКА.
-Не відповіси? -Не хочу.
-І скільки треба часу? -Немало.
Його голова має приєднатися.
-Що робитимемо? -Я хочу піци.
-Привіт! -Привіт.
Не спиться?
Жартуєш? Як можна спати під такий гамір?
Ага.
Зрозуміло.
Для тебе це місце — гробниця.
А я чую звук шлунків, таємних шептунів, бубоніння.
Типу, Берк, яка біситься, що ми розмовляємо.
Тихо. Дехто тут намагається спати.
Найгірший звук — як загоюються нутрощі того мертвяка.
Як забитий сральник у пеклі.
Ти досі думаєш, що це погана ідея?
Я хочу знайти Саркова.
І вилікуватися.
-А ти? -Він хотів мене вбити.
Я б не була проти, якби він лишився мертвим.
-Навіть, якщо є шанс вилікуватися? -Тобі про що хвилюватися?
Прикував себе до радіатору і все.
І живи собі далі.
Не впевнений, як Дарсі до цього поставиться.
Ну, хоча б переконаєшся, чи це справжнє кохання…
чи ні.
Як ти з Пі Джеєм?
Розкажи про Дарсі. Яка вона?
Вона просто чудова.
Познайомилися на першому курсі.
Вона… Вона — художниця.
Я питала не про це.
В неї були погані стосунки.
І вона буває боязкою.
І моя брехня, хоч я її цим захищаю, не допомагає.
Може, тобі варто сказати їй правду.
Ти сказала Пі Джею?
Я не найкраща людина для порад щодо стосунків.
Думаю, він ожив.
Отже, з ним треба комусь поговорити.
-Аббі! -Аббі!
-Біль! Будь ласка! -Гаразд. Гаразд.
-Гаразд. -Будь ласка!
Д-р Берк сказала, можна тобі це дати. Так краще?
Трохи.
Здається, наче мені відтяли голову. Що сталося?
Ми не познайомилися.
Я — Аббі. А ти хто?
Де Сарков?
-Що ви з ним зробили? -Ми…
Ми не знаємо, де він.
Авжеж, втік.
-Боже! Трясця! -З твоєю допомогою ми його знайдемо.
З допомогою? Ви мене закопали живцем.
Ти був мертвий.
Через дослід Саркова я не можу померти.
По-справжньому.
Я досі відчуваю холод. Запах вологої землі. І…
І картону.
Як ти натрапив на Саркова?
Побачив рекламу в спортзалі.
Про тестування нового посилювача м'язів.
Виглядало серйозно. Платив готівкою.
Якийсь час це працювало. Я був сильнішим, швидшим.
Поріз від бритви загоївся в мить.
Звучить чудово.
Рана загоїлася, та біль від порізу лишився.
Я розповів Саркову.
Потім він почав… експериментувати.
Зрозуміло.
Нащо ти повертався?
Не мав вибору.
Він мав мене вилікувати.
Нащо ти його шукаєш?
Він експериментував наді мною у дитинстві.
Я хочу, щоб він мене вилікував.
Ага, щасти.
Ти не знаєш, де він, так?
Сподівався, ви знаєте.
А та бариста, Ханна якось там?
Що Сарков зробив з нею?
Ти хочеш дещо.
Я хочу дещо.
Справедливо.
Вбий мене.
Тільки цього разу як треба. Якщо пообіцяєш…
Я розповім, що знаю.
Ти можеш допомогти його знайти.
Мені постійно боляче.
Я хочу, щоб біль зник.
Так. Я поговорю з іншими.
Ще дещо!
-Щоб це було без болю. -Знищення без болю?
Я щось вигадаю.
У світі й так достатньо монстрів.
Ви розумієте, що обговорюєте вбивство людини? Знову.
-Ми отримаємо те, що хочемо. -Можливо.
Є інші ідеї?
Цього разу це важко назвати самозахистом.
Вважай це самогубством з допомогою. У Вашингтоні це легально.
Це допоможе тобі не вбити дівчину.
У клініці Саркова позаду була лабораторія.
Там його лептоп з усією інформацією.
Все, що вам треба, там.
Ні! Ми не хочемо привертати увагу. Ми не маємо тут бути.
Після всього проникнення — це найгірше?
Я МОЖУ ЛИШЕ ПРОДОВЖУВАТИ ВИБАЧАТИСЯ.
-Хочеш про це поговорити? -Про що?
-Як ти ігноруєш всі повідомлення. -Не всі.
Гаразд.
Один з моїх близьких друзів…
може, найближчий, потрапив під дію феромонів.
Побачивши його таким,
не знаю, чи зможу я дивитися на нього.
Мені шкода.
Так, мені теж.
Це не лептоп.
Так. Ні, це реліквія.
Знадобиться якийсь час.
Як твоя шия?
Болить через тебе.
Що б ти зробила, якби отямилася на столі,
а люди длубалися у твоєму животі?
Я б не спробувала вбити невинну людину поруч.
Ти вдарила мене столом.
Ти перший на нас напав. Не ми тут поганці.
Ага. Гарні люди завжди проводять розтин, доки людина непритомна.
Хто таке робить? Приносить людину додому та розтинає її.
Вчені.
Кляті вчені.
Ланцюги тиснуть?
Боляче.
Всюди. Постійно.
Завдяки Саркову.
Так.
В мене через нього гіперакузія.
Якщо чихнеш, мені здаватиметься, що в голові гуркоче каміння,
а у вуха штрикають голками.
Навіть в навушниках.
Він стільки наобіцяв.
А перетворив на невмирущого виродка.
Тому ми й шукаємо його, щоб він нас вилікував.
Порахуй свої пальці, коли потиснеш йому руку.
До речі, я — Тільда.
Так, я знаю.
Я переслідував тебе, забула?
Даг.
Не зламай мені руку.
Постарайся мене вбити.
Гаразд.
Чудово. Тепер й уві сні приймаю ліки.
-Сід, що сталося? -Що? Нічого, наснився кошмар.
-Все добре. -Мабуть, дуже страшний.
Наснилося, що я прийняла не ті ліки.
Так, це страшно.
Якщо ти не проти, я зайнята.
Що… Як ти подбаєш про Дага?
-Ти про мерця? -Так.
Проведу євтаназію великою дозою пентобарбіталу.
Він відключиться, його серце та мозок припинять діяти.
Це як заснути.
Добре. Звучить приємно.
Потім ми розчленуємо його тіло та розчинимо у кислоті.
У кислоті?
Знищення на клітковому рівні потребує кислоту.
-Жах. -Це ефективніше за обезголовлення.
Я відтяла йому голову до того, як познайомилася.
Він відчуває все і після смерті.
Впевнена, не цього разу.
Ага, «Ми отримуємо 80% успіху».
Ти як бармен,
який обіцяє бонус за наповненість бару, а сам не дає й 20%.
А що сталося з: «У світі достатньо монстрів»?
А що з виконуванням обіцянок?
-Ми це обговорювали? -А треба?
Тільдо, якщо в тебе є краща ідея, мої вуха готові.
Без образ.
-Нарешті. -Шукай «оздоровчу програму».
Так.
ОЗДОРОВЧА ПРОГРАМА НЕМАЄ РЕЗУЛЬТАТІВ
-Нічого. -Спробуй знайти себе.
-Ні. -Тоді Тільду.
Твоє ім'я.
Має щось бути. Люди часто пишуть його неправильно з «Е».
Пробач, але нічого.
Забудь. Ходімо. Вимикай.
Гаразд. Ми домовлялися.
-Тільдо, де він? -Тихіше.
Тільдо? Все гаразд?
-Так. -Він тебе скривдив?
Все добре, дякую, що спитав, Хуане.
Де він, Тільдо?
Я відпустила Дага.
Що за Даг?
-Мертвяк. -Що? Нащо?
-Кислота не безболісна. -Ніхто так не казав.
Тоді чому вона у плані Берк з вбивства Дага?
Справжня смерть Дага — це повне клітинне знищення.
А це значить кислота!
Вау, ти кажеш, як Берк, буквально.
Ти ідіотка!
Що з нею?
Він збрехав про лабораторію. Там нічого не було.
Хуане? Просто відпусти його.
-Він нам не допоможе. -Ми цього не знаємо.
Я знаю.
Повір, Хуане, я знаю.
Боже. Ось він. Даге! Ні!
-Ви обіцяли безболісну смерть. -Знаю.
Пробач, але ми не завжди отримуємо, що хочемо.
Гей! Гей!
-Хоча б скажи, де знайти Саркова. -Я сказав.
В лабораторії нічого не було.
Тоді я не зможу допомогти.
А ви — мені.
Але… Але… Чекай, чекай. Це через смерть у кислоті?
Я піду хоча б за своїх умов.
Сподіваюся, це кошмар.
Повний кошмар, так.
Це хоча б закінчилося.
Ні.
І не близько.
У сараї є цеберки. Беріть скільки треба.
Гаразд.
Тепер він у кращому місці.
Він у моєму зливі.
Я казав метафорично.
Ми поводилися з ним як з монстром, бо ми — монстри. Досить з мене.
Гей.
Отже, одна перешкода і все, здаєшся?
Даг мертвий. Ханна зникла. Сарков невідомо де.
-Саме час, щоб здатися. -Тільда має рацію.
Ні. Не має.
Те, що Алекс зробив з вами, безсовісно, але це можна вилікувати.
-Ви в це вірите? -Доводиться.
І як нам його знайти? Він буквально зник.
Не надавай йому таку могутність. Він не чаклун.
Але він один з найрозумніших людей.
Так. Але все ще людина.
А людей можна знайти.
Ну не пройшло воскресіння Дага, як ви планували.
Якби це був науковий експеримент,
ти б забула про свою теорію чи спробувала ще?
Я б спробувала ще.
Я не науковець.
Якби ти не був задоволений малюнком?
Я б почав спочатку.
Я б розлютилася і щось розтрощила.
А потім?
Гаразд. Почала б спочатку. Наплювати.
Що робитимемо далі?
Даг сказав, все, що нам треба, є у лабораторії Саркова.
Ні, ми обшукали її.
Ви, а не я.
Ходімо.
Не обов'язково іти всім.
Могли б допомогти прибрати Дага.
Народе, хочу вибачитися.
Я так зациклилася на пошуку Саркова,
що не думала, що робила з Дагом чи з нами.
Нічого.
Це «перетворення у монстра»,
вбивання єнотів, собак, людей,
я навіть не впевнений, що у собі.
-Скільки собак ти вбив? -І… єнотів. І людей.
Так. Але ж це собаки.
Народе. Тихо.
Ти розумієш, що я вибачаюся?
Вибачення прийнято.
Тепер цить.
За шафою працюють прилади.
Багато приладів.
Ми знайшли таємні двері?
Вони приховані за шафою, тому це скоріш дурість.
Але ж двері, які ми з Хуаном не знайшли. Молодець.
Ходімо.
Для кого ця бісова клітка?
-Схоже на кров. -Знайшов.
Знайшов.
«Грегор Мендель».
-Батько сучасної генетики. -Так передбачувано.
Ось піддослідна 2015 року.
ХАННА МУР
«Ханна Мур»?
Через ваш освіжувач нервують клієнти.
Припиніть, або йдіть геть.
Ханно.
Це я, Аббі. З оздоровчої програми.
-Аббі. Боже. -Привіт.
-Припини, або йди геть. -Авжеж.
До речі, я тут через це. В тебе є хвилина?
-Хвилина. -Як ти?
Досі вмираю. Дякую, що спитала.
Мені шкода.
Це сповільнилося завдяки новим лікарям.
Хвилина майже вийшла.
Пам'ятаєш д-ра Саркова?
А що?
Ти досі приймаєш його пігулки?
Я не приймала пігулки.
Моя імунна система відкинула стовбурові клітини.
Чи, як сказав д-р Сарков, я стала поразкою.
Так, його манери лишають бажати кращого.
Ти тут через пігулки. Я їх не приймала, це все?
Ще дещо.
Даю ще одну хвилину.
Через Саркова його піддослідний слідкував за нами.
«За нами»?
За тобою, мною, Хуаном Руїсом та Тільдою Вебер.
Чому за мною?
Я не знаю.
Але я знаю, що після семи років
він відрізав нас від ліків, і в нас розвинулися побічні дії.
Я б пояснила детальніше, але ти надала мало часу…
-Тільда — банші. -Це й так було зрозуміло.
Хуан — чупакабра.
А я — сукуб.
Сукуб.
-І як воно тобі? -Дуже жахливо.
Тому потрібно, щоб д-р Сарков нас вилікував.
Попроси його.
Ми не можемо його знайти.
Ми думали, може, ти з ним розмовляла?
Він якось дзвонив. Просив прийти здати аналіз крові.
-Так? А ти що сказала? -Котитися у пекло.
Можеш сказати йому, що ти передумала?
А потім що?
Ви накинетеся на нього зі схованки?
Скоріше не накинемося.
Гаразд.
Що станеться після того, як ви на нього не накинетеся?
Змусимо його нас вилікувати.
І все?
Я не розумію. А що ще?
Я маю працювати далі.
Можеш дати номер, з якого він дзвонив?
Його заблоковано.
Слухай, я була рада тебе бачити.
Передавай «привіт» Хуану, а Тільді — «пішла у дупу».
І сказала передати «привіт» Хуану та Тільді.
Дивно. Зазвичай, вона посилала мене у дупу.
Думаю, тепер я її згадала.
Двадцять п'ять ін'єкцій, та клітини не прижилися.
Йой. Не дивно, що вона його ненавидить.
-Нащо Саркову її кров? -Її імунна система перемагає синтетику.
Якщо дізнатися чому та подолати її,
він посилить стовбурові клітини.
Все, що він робить зараз: знімає нас з ліків,
переслідує Ханну — все, щоб побудувати кращого монстра?
Ви не монстри.
Я про ваші синтетичні стовбурові клітини.
-Вони теж не монстри. -Відкрий список ще раз, Хуане.
Гаразд.
Гаразд. Він збирає зразки крові піддослідних.
Це наша стежина з його слідами.
Так ми знайдемо д-ра Саркова.
Почнемо продзвін.
Я надішлю тобі список.
Треба лише знайти поштовий клієнт і… Що це таке?
НЕДОСКОНАЛІ
«Недосконалі».
Може, не треба туди зазирати.
Тепер знаємо, хто справжній монстр.
Ми справді хочемо його знайти?
А в нас є вибір?
Ні.
Ні, немає.
ПОЛ: Я НЕ ТУРБУВАТИМУ ТЕБЕ.
ПРОСТО ЗНАЙ, Я НЕНАВИДІТИМУ СЕБЕ ЗА ТЕ, ЩО СТАЛОСЯ.
Я МОНСТР.
АББІ: ТИ НЕ МОНСТР.
Гаразд. Почнемо спочатку.
Хай тобі грець.
Хуане? Ти вдома?
Хуане?
Краще тобі бути вдома.
Любий?
Ти там?
Хуане?
Все гаразд?
Гарне місце.
Незалежне.
Чесне.
Анти-ГМО.
Я уловлюю тему.
А я — розмову, у якій незацікавлена,
бо я зайнята. І ми зачиняємося.
-Я шукаю Ханну Мур. -Ви її знайшли.
Мене звати Ізабель Фінч.
Я хочу поговорити про Алекса Саркова.
Я вже нарозмовлялася на цю тему.
Аббі Сінгх приходила та все мені розповіла.
І те, що стовбурові клітини, які тобі вводилися, синтетичні?
Ні. Не казала.
То ти наговорилася?
Ви теж його шукаєте?
Так.
Тоді поспішайте.
Аббі та її друзі теж.
Чудово. Сподіваюся, що знайдуть.
Це збереже мені енергію.
Тим часом є інші вчені,
його колеги,
такі ж безрозсудні, такі ж небезпечні…
і так само заслуговують на покарання.
Вважай їх…
Закускою перед головною стравою.
Я б перекусила.
Впевнена, що хочеш цього?
Це найбезпечніший спосіб дізнатися мої побічні дії.
-Треба було сказати раніше. -Треба було.
Мені вже легше, бо я розповіла про свій СГГР.
Д-р Берк! Д-р Берк! Д-р Берк!
Д-р Берк!
ЇХ ТРЕБА ЗНИЩИТИ
Переклад субтитрів: Fatun Volodymyr