SERIÁL NETFLIX
Nemůžu uvěřit, že Burkeová a Finchová jsou Jekyll a Hyde jako Juan.
Ne jako Juan. Nejsem Jekyll a Hyde.
- Jaký je v tom rozdíl? - Však víš.
Finchová své vraždy plánuje.
Čupakabra jedná instinktivně.
Jako bys tím ospravedlňoval vraždu.
Ty bys ne?
Rozhodně. Jo.
Řeknu ti, co bych mohla já zabít. Víc těch nachos.
Klíčem je ty fazole rozmáznout,
ne tam mrsknout přísady a doufat, že to vyjde.
- Pak… - Sklapni.
Burkeová se Sarkovem probírají její symptomy AGDS.
Věděla, že se něco děje, ale nevěděla co. Jasně.
Nechápu, že nám to neřekla.
Lhala nám rovnou do očí.
- Noční můry z léků? - Určitě k tomu měla důvod.
Chtěla, abychom za ni dělali špinavou práci,
aby se zdálo, že to dělá pro nás.
Berte to takhle.
Doktor Sarkov je tu díky doktorce Burkeové.
Spraví nás díky dr. Burkeové.
A ona se posune do čela fronty. Jasně.
Možná by mě mohl spravit zároveň.
Že? S Burkeovou jsme oba měňavci.
Myslím, že lepší výraz je „transformeři“.
- Ne. Transformeři jsou maskovaní roboti. - To je fuk.
Hele! I když ty a Burkeová jste…
trans-morfeři, neznamená to, že můžete předbíhat.
Já první, pamatuješ?
Protože máme vedlejší účinky ze stejné proteinové vady,
řešení pro doktorku Burkeovou je pro nás všechny.
- To myslíš vážně? - Nevidím důvod, proč ne.
Dobře. Ale koho by to spravilo? Juana nebo čupakabru?
Jo, nechci být navždy čupakabrou.
Neboj, šance na to je mizivá.
V to doufám.
Jestli zůstane navždy Čupi, já ho venčit nebudu.
Čupiho dávky musí být obrovské.
Ty jsi pořád tady.
- Ještě mi nepřijel Uber. - To tvé hrozné hodnocení řidičů.
- Nebo nedostatek signálu. - To je trochu divný.
- Většinou funguje skvěle. - Jsou tu nachos.
- Ne, díky. - Možná by tě mohl někdo z nás odvézt.
Nebo můžeš jít pěšky.
Taky mě to napadlo.
Hannah, počkej. Tildo.
Co?
Tlak máš enormní.
Přičítám to stresu z přeměny.
- Jak zlé to je? - Je to velmi nepříjemné.
Nechápu, proč jsi na sobě experimentovala.
Co tě to napadlo?
Že nechci zemřít na genetickou poruchu, kterou jsem objevila.
- Ale já jsem to ověřil. - Vážně?
Mohlas mi zavolat. Mělas mi zavolat.
- Nebrals mi telefon. - Ten bych ti vzal.
Ale musela bys zanechat zprávu, velmi podrobnou.
Ale zavolal bych ti zpátky.
Jsi tady, což znamená, že ti Juan ukázal Yakeovu práci.
To není jediný důvod a podle mě tohle není Yakeova práce.
Nikdy nebyl tak přesný.
Tu chybu našel u abnormálního proteinu.
Po mé a Abbině práci si myslím, že něco v kmenových buňkách
má neuvěřitelný vliv na mitochondriální DNA a proteinovou syntézu.
A jak chceš ty vedlejší účinky odstranit?
Doufám, že společně.
To, co děláš, je neetické, Alexi.
Jedna věc je testovat a léčit lidi,
něco jiného je formovat je k vlastní specifikaci.
- Za prvé, takhle nemluvím. - Přesně tak.
Za druhé, budeme-li spolupracovat, odstraníme vadu a vedlejší účinky.
Oba získáme, co chceme.
Když jsme tak mluvili naposled, odmítlas porušit „morální kodex“.
Nemůžu mít „morální kodex“, když moje druhé já je sériový vrah, že?
Hannah. Počkej.
Podívej, vím, že Tildě je třeba přijít na chuť.
Kaviáru je třeba přijít na chuť. Tilda je prostě zlá.
Ne, není.
Říkáš to jen proto, že všechno slyší.
Ne, říkám to, protože tomu věřím. Promluvím s ní, slibuju.
Hele, vím, že jsi uvězněná v tomhle přátelství kvůli okolnostem,
ale já ne.
Přišla jsem varovat Burkeovou před Finchovou. Hotovo.
Moje práce tady skončila.
Ale díky za nabídku postavit Tildu do lajny.
- Toho gesta si vážím. - Není zač.
Když budeš někdy poblíž, zastav se v kavárně.
To bych ráda.
Co…?
Myslela jsem, že tvoje feromony…
Zapomeň na to.
Určitě se zastav.
Někdo je zabouchnutej do naší holky.
- Sarkov a Burkeová? - Abbi a Hannah.
Sarkov a Burkeová jsou jako hodina vědy.
- Abbi, Abbi. - Abbi říká Hannah, že je eso.
A to je správná odpověď, Hannah.
Co říkala?
Mluví o buňkách, bílkovinách, novém experimentu…
- Abbi a Hannah? - Sarkov a Burkeová, pitomo.
- Aha, dobře. - Je to jen jako…
Jezdí tu spousta náklaďáků.
Je tam moc hluku.
Možná…
Představuj si ty zvuky jako jednotlivé stopy v nahrávce písničky.
A pak stáhni ty, které nechceš slyšet.
Máš štěstí, že jsi roztomilý.
- Za pokus to stojí. - Dobře.
Dobře.
Ostřelovači jsou na místě?
Ano.
Cíl zaměřen?
Já jsem cíl?
- Nebyl to výstřel? - K zemi.
- Připravit! - Pohyb!
Nezkoušej to. Není tu signál.
- Kdo je tam? - Nevím.
Je jich nejmíň deset, možná víc. Všichni mají zbraně.
Ten, kdo na nás vystřelil, dostává výprask.
Nemají nás zabít.
Zatím.
Proč nás chtějí všichni zabít? Jsem roztomilý, že?
To budou ti kreténi, co nás honí od Portlandu.
Počkat, kdo vás loví?
Rádoby vládní agentura jménem Flux.
Něco jako FDA, ale pro vědu. Myslíme si, že to jsou oni.
FDA? Spíš jako FBI.
Je to tajná vládní vědecká policie.
Jistě se shodneme na tom, že to jsou kreténi.
Tím se vše objasňuje. Díky, Tildo.
- Zůstaňte tady. - Abbi, buď opatrná.
Takže…
Kaviáru je prý třeba přijít na chuť.
- To znělo jako výstřel. - A byl to.
- Flux. Musí to být. - A já byla na jejich veletrhu práce.
Sakra. Teď ne.
Mohla jste se o tom zmínit.
- Nepotřebovala jsem je. - Sporné.
Navždy je to nezastaví. Musíme mě odsud dostat.
- Proč vás? Jdou po nás. - Tohle není soutěž, Annie.
- Jsem Abbi. - Na tyhle lidi nic neplatí.
Nejsou na ně zatykače. Jsou to vrazi vědy.
Slyšelas o studené fúzi? Teslově smrtícím paprsku?
- Vodní motory? - Jo. Lidové legendy.
To chce Flux všem vnutit.
A teď jsou tady, takže já tu být nesmím.
Takže šup šup.
Mám vymyslet váš útěk?
Co nejrychleji. Jestli zjistí, co jsme dělali…
Teď se chceš dělit o zásluhy.
- Tobě se do toho nechce. - Fajn.
- Doktor Burkeová? - Má pravdu. Musíme odsud vypadnout.
Dobře.
Je příšerná.
- Musíme odsud dostat Burkeovou a Sarkova. - Hodně štěstí.
Venku je mobilní velitelské stanoviště a všude samý voják.
Myslím, že naši situaci lze odborně označit za „posranou“.
- Měla jsem odejít, když to šlo. - Teď povolali těžké zbraně.
- Všichni musíme k zemi! - K zemi!
Určitě?
Jo. Určitě.
- Haló? - Hledám Abbi, Juana nebo Tildu.
Odkud zná naše jména?
Nevím. Ale tvoje řekla první.
Pitomý abecední pořadí.
Dobře, jdu ven. Nestřílejte.
Hezký odvoz.
Firemní auto.
Doktorka Dominique Crainová. Vědecká ředitelka Fluxu.
To vy jste ta „těžká zbraň“?
- Jen stará přezdívka. - Jak jste k ní přišla?
Střelbou po neozbrojených civilistech?
Jen horlivý čin jediného agenta.
- Bude potrestán. - Protože trest zní férově.
Na jeho obhajobu, tvůj kamarád mu sežral nos.
Ukousl jsem mu ho. V tom je rozdíl.
Mám to, Juane.
Protokol to povoluje,
když se GP jeví jako nebezpečný.
-„Džíp“? - GP. Nadaný člověk.
Fluxohláška pro oběti nevydařených experimentů.
Většinou chytáme radioaktivní opice nebo svítící krysy, ale…
ale čas od času narazíme na pochybné pokusy s lidmi.
Zakusili jsme, že setkání s GP může být lehce kousavé.
- Doslova. - A vaše pointa?
Po Portlandu jste na našem červeném seznamu.
Proto ta ukázka síly.
Váš agent ohrozil Juana a jeho rodinu. Jen se bránil.
A ta spoušť ve skladu?
Vaši lidi, co nás chtěli unést a experimentovat na nás?
Kdyby ti vědci byli mí lidé,
tak bychom se tu teď nebavili.
Jsme nebezpeční, jen když nás vyprovokují.
A já jsem vám to sem přišla dokázat.
Pojďte bez protestů s námi. Nechte nás provést testy.
Všichni budou spokojení.
A když ne?
O Fluxu koluje mnoho mylných zvěstí.
Záleží na tom, s kým mluvíš, jsme buď…
„Regulátoři vědy“ nebo „policie vědy“…
Já slyšela „vrazi vědy“.
Věřím, že naše pověření je mnohem jednodušší.
To díky nám lidé nemusí věřit na příšery.
A pak nám dala 15 minut na vyjití ven.
To bylo před čtyřmi minutami.
Nám všem?
- Nám a doktorce Burkeové. - O mně se nezmínila?
Myslím, že neví, že tu jste.
- A když se vzdáme? - Nikomu se nic nestane.
- Určitě neví, že tu jsem? - Můžu jim to říct.
Když mě chytí, zmizí veškerá naděje na lék. Takže ne.
Nejdůležitější teď je přežít do rána.
Počkat. Pokud je Flux považuje za hrozbu a ona to s útěkem vzdala…
Nic jsem nevzdala.
Nejlepší bude pokračovat v testech.
Stavba syntetické kmenové buňky, která vymaže vedlejší účinky,
vám zabere mnohem déle než devět minut.
Musíš nám získat čas.
My se zaměříme na mimojádrovou mitochondriální DNA.
A musíme ji pozorovat v akci.
Kdybychom tak měli ke sledování stabilní opakující se mutaci.
Cože? Ne. Určitě tu budete v bezpečí?
Budeme v pořádku.
Špatný nápad. Viděli jsme, jak nakládá s pokusnými subjekty.
Kdybychom měli víc času, mohli bychom to udělat jinak. Ale nemáme.
- Mohla bys pomoct. - Já pomáhám.
Odposlouchávám vojáky a hlídám tě.
Co proti mně máš?
Musíš se ptát?
Burkeová nikdy nebyla Finchovou ohrožená. Ona je Finchová!
Tos nevěděla.
Kvůli tobě zemřeli dva lidé.
Nedopustím, aby číslo tři byl někdo, na kom mi záleží. Nebo Sarkov.
Ti debilové z Fluxu jdou po vás.
Je to vás problém. Já padám.
- Ukaž, pomůžu ti. - Co to děláš?
- Padám odsud! -Ne, ven jít nemůžeš.
- Je to moc nebezpečné. - Je dospělá.
Haló. Jmenuju se Hannah Mooreová.
Vlastním Morální výšiny.
To je kavárna v univerzitní čtvrti.
A já k těm pitomcům nepatřím. Ne ty.
Nejsem vědec. A nedělám divné věci.
- Bez urážky. - Ne, jsou tak trochu divný.
Jen chci jít domů.
- Co říkají? - Nic neříkají.
- Hannah, prosím, nedělej to. - Abbi, ne.
Ahoj, lidi. Co se děje?
Hannah jen dělá scény!
Abbi, vrať se dovnitř.
Pohyb u vchodu. Dvě HVT.
- Jestli jdeš, jdu taky. - Ne, je to nebezpečné.
- Tohle není? - Zbláznila ses?
- Dovnitř! Co to děláš? - Žádám o povolení zakročit.
- Juane! Juane! - Palte.
Nestřílejte.
Dostal jsem to. Dostal jsem to!
Nic mi není.
- Juane, dones lékárničku. Běž. - Přinesu ručníky.
Hannah. Hannah. Hannah, bude to dobrý.
Hannah. Hannah?
Hannah, podívej se na mě. Dívej se na mě. Budeš v pořádku.
Budeš v pořádku. Budeš v pořádku.
Řekla jsem nestřílet.
Zastřelils přihlížející.
Žádní přihlížející neexistují.
Jsou tu jen GP, padouši a svědci.
A víte, co si o svědcích myslí rada.
Teď si tihle GP myslí, že jsme jim vyhlásili válku.
Však vyhlásili.
Takhle to nevedu.
Chci ty subjekty živé
a ty se necháš ovládat osobními sračkami.
Ignoruj další rozkaz
a zbytek své kariéry strávíš čištěním klecí ve zvěřinci.
Líbilo by se ti to?
To jsem si myslela.
Kolik jich jsi ochotná obětovat?
Přišels s tím nosem o sluch?
Nikoho!
Nemluvím o tvých drahocenných GP.
Kolik agentů jsi ochotna obětovat?
Vidělas, co ta stvoření udělala s tou laboratoří v Portlandu.
A taky jsem viděla jejich improvizované zařízení.
Máme mnohem lepší kontaminační protokoly.
To vědci vždycky tvrdí.
A mí lidé to pak musí vždycky uklízet.
Když jde o příšery, máme jediné pravidlo.
Dokud mohou žít, lidi umírají.
Vyvolává to vzpomínky.
Napadlo mě totéž. Stanford.
Ach, Stanford. Pamatuješ na Kuřesaura?
Kuřesaurus. Ještě nás ani nepředstavili a tys tvrdil,
že dokážeš kuře zpětně přeměnit v dinosaura.
A ty jsi pořád opakovala, že kecám.
- Kolik ti bylo, 15? - Čtrnáct. Děkuju.
A pořád jsi nejchytřejší studentka, jakou jsem kdy učil.
- Co se s tím asi stalo? - Byl výborný.
Připravená?
Pamatuj. Vzorek krve, kůže, výtěr slin.
Mám pocit, že krev a kůže by mohlo jít, ale…
výtěr slin bude náročný. Něco mí říká, že kouše.
- Moje brýle. - Jo.
A foť.
- Ty. - Ahoj.
- Teď to trochu štípne. - Ty hajzle.
Další štípnutí.
Ty zasranej…!
Stáhnu tě zaživa z kůže a udělám si z tebe kostým.
Skvělá představa. Ale co jsem ti kdy udělal?
Všechno, cos udělal jí.
Aha, protože jsi Sydneyino id.
Nudné.
Pořád ten redukcionista.
Vidím sama sebe jako Sydney
osvobozenou od citových omezení, které do ní nacpala společnost.
Jsem Sydney bez pochybností o sobě vtlučených jí do duše.
A jsem Sydney, která to má u prdele!
- To je hezké. - Ty mě ani neposloucháš, že?
- Ještě jedno štípnutí. - Jen pokračuj.
Až tě zabiju, zabiju tě pomalu.
Hrozně se bojím.
Zase volají pohotovost.
Spoj mě s nimi.
911, jak vám mohu pomoci?
Potřebuji záchranku. Postřelili mi kamarádku.
Haló? Haló?
Ahoj, Abbi, tady Dominique.
Sanitka je na cestě.
Jakmile se vzdáte, můžeme je tam poslat.
Co za úchyla používá něčí život jako páku?
Jestli umře, přísahám…
Abbi, pamatuj na náš rozhovor.
Dala bych si velký pozor na to, co řeknu.
Strč si svých 15 minut do prdele.
Jestli to takhle vedeš, budeme tu celou noc.
S Portlandem jsi měl pravdu. Byl to pěkný bordel.
- Ale shromáždili jste spoustu dat. - Nejen dat.
Vzorky krve a tkání. Také feromony.
Víš, co mi chybí? Netuším, jaké mají schopnosti.
Existuje cesta, kdy můžeme oba odejít s tím, co chceme.
Zvážím cokoliv, co mi zajistí hrnek skutečné kávy.
Tildo?
Tlukot srdce je slabý.
Pomalu.
Jestli ji rychle nedostaneme do nemocnice…
Bože, sotva ji znám,
ale mám pocit, jako by mi někdo rval srdce z těla.
- A vím, že to zní směšně. - Není to směšné.
Nemusíš někoho znát dlouho, aby ti na něm záleželo.
Nemusela tu být. Chtěla nám jen pomoct.
Udělala pár špatných rozhodnutí.
Chceš trest za každé špatné rozhodnutí, které jsi kdy udělala?
Chtěla jsem říct, že si nezaslouží umřít.
Na tos měla myslet, než jsi ji vypudila.
Dohlédněte na ni. Musím si něco zařídit.
Hej, ona to tak nemyslela.
Ale jo, myslela. A má pravdu.
Vypadá úplně jako moje babička. Video.
Nejsi dost hezká, abys byla takhle hloupá.
Teď mi sundej ty pouta, ať tě můžu zbavit svého trápení.
To zní přesně jako ona.
Pozdrav Sydney. Ahoj, Sydney.
Páni, ta tě ale miluje.
Co ještě říkala?
- Vlastně docela dost. - Můžeš být konkrétnější?
Je tvoje podvědomí, Sydney. To už určitě víš.
Neber si ty její řeči k srdci. Ona je psychopatka a není já.
No, technicky vzato je.
Psychologicky a geneticky.
- Stejné DNA? - Jo.
To jsi ty. To je Finchová.
Neuvěřitelné.
- Stejné DNA, ale jiné zhmotnění. - A ukaž mi ruku.
- Nic tam není. - Přesně.
Tam jsem odebral pět vzorků tkáně.
- Pět? - Legitimní počet.
Chci říct, že tvá zranění nejsou její zranění.
Takže, moje buňky se vrací ke kmenovým buňkám před přetvořením na buňky Finchové.
Zajímalo by mě, jestli se ta zranění přesouvají. Bolí mě játra.
Musíme tu proměnu sledovat. Připravena?
- No, „připravena“ není to správné slovo. - Dobře.
Doktorko Burkeová. Doktore Burkeová!
- Máme práci. - Abbi, co se děje?
- Postřelili Hannah. - Cože?
Která je Hannah?
Kterou jste použil na Douga?
- Doug byl neúspěšný experiment. - Kterou?
Řekni jí to, Alexi.
- Ale… - Hned.
Tuhle.
Možná bys s tím měla počkat.
Tvůj sluch nám zachránil krk.
Jo, Hannah hodně pomohl.
Nezastřelilas ji. To Flux.
Proč jsi na mě tak hodný?
Protože mi na tobě záleží.
Tak to mám štěstí.
Protože ty, Juane Ruizi, máš velké srdce.
- To jsou kmenové buňky? - Dougovy kmenovky.
- Určitě to chceš udělat? - Vůbec ne.
Tak bys to dělat neměla.
Nemám jí zachránit život?
Doug se kvůli kmenovým buňkám trápil. Žil v neustálé bolesti.
Mohl se rozhodnout, jestli bude žít, nebo zemře. Hannah si tu volbu zaslouží.
Nevypadá to, že jí dáváš na výběr.
- Ahoj. - Abbi.
Budeš v pořádku.
Co teď?
Používají hudbu na maskování jejich pohybu.
- Funguje to. - Kde máš sluchátka?
- V obýváku. - Běžte nahoru.
Tildo, ty hlídej hlavní patro.
Já dohlédnu na zbytek domu.
Počkám tady.
Izolované stopy.
Izolované stopy. Sakra.
Plyn uvolněn.
Já můžu dýchat, ale ty ne.
Sydney měla pravdu.
Buňky se vrátí do embryonálního kmenového stavu
před přeměnou na buňky Finchové.
Slyšíš, co se tam děje?
- Perou se. - Lidé se pro tebe obětují.
Bojují pro sebe.
- Klidně si to namlouvej. - Dodržuju dohodu.
Chrání laboratoř, abychom to se Sydney dokončili.
- Tobě na tom léku nezáleží. - To nemůžeš vědět.
Ale Sydney ano.
A také doufá, že přijdeš k rozumu a uděláš správnou věc.
Ale oba víme své, že?
- Jsi vyčerpávající. - Nemůžeš si pomoct.
Jsi jako škorpion v té pitomé alegorii.
- Vím o někom, koho bych chtěl utopit. - Na to nemáš vaječníky.
Tvoje buňky si pamatují, kam patří.
Paměť je fascinující věc, že, Ale?
- Už to máš, viď? Lháři. - Ještě ne.
Myslím, že už tě mám plné zuby.
Už ti nikdy nebude věřit.
To víš, že?
Těmi dveřmi nesmí nikdo projít.
Střelili po mě sonickým kanónem.
Jen mě to srazilo na prdel.
Použili na mě elektrickou brokovnici. Myslím, že to šimralo.
Na mě nefunguje otrávený plyn.
Pořád ustupují.
Ne. To nedává smysl. Měli nás v pasti. Proč ustupovat?
Doufají, že mají to, co Crainová chtěla.
Hannah.
Díkybohu.
To ne.
Ne. Ne. Ne.
Je to moje vina.
Ne, není.
Ty zbraně, co na nás používali.
Testovali naše limity.
Celé to byl test.
- Šťouchali a vrtali do nás. - Zase.
GP neznamená „nadaný člověk“. Je to označení pro pokusného králíka.
A víte co? Už toho mám dost.
Radši umřu v boji než žít pod mikroskopem!
Chtějí vidět, co dokážeme,
tak jim to předvedeme.
- Ukážeme jim, jak králíci koušou. - Jasně, kurva!
Chcete příšery?
Ukážeme vám zasraný příšery.
- „Pokusní králíci koušou“? - U Tildy to zabralo.
Myslím, že na Tildu nezapůsobil tvůj proslov.
Moje podělaný feromony.
Všechny ty zbraně měly cíl okamžitě zabít.
Tihle GP jsou výjimeční.
A taky to jsou chladnokrevní vrazi.
Ano.
Burkeovou chci živou.
Agente Sponsone, pohyb u předních dveří.
Běžte tam.
Tihle dva idioti
a osm dalších mezi námi a velícím centrem.
A dva ostřelovači schovaní mezi stromy.
Juane, ostřelovači.
Tildo. Masky.
K zemi! Na kolena!
- Běž. Nejsem nepřítel. - Řekla jsem k zemi!
Vy jste.
Proboha.
Já vím. Myslel jsem, že vedlejší účinky jsou další selhání, ale nejsou.
Sedm let jsem se snažil spravit něco, co nebylo rozbité.
Přišels na to? Můžeš nás spravit?
Jo. A neuvěříš, jak je to snadné.
Stačí jen kontrolovat mitochondriální proteinové projevy,
a jsme hotovi.
A uděláš to?
- Jo, časem. - Alexi.
Ne, poslouchej mě.
- Jsme tak blízko. - Musíme těm dětem pomoct.
Vidíš, co se děje? Musíme z nich udělat lidi.
A uděláme to. Samozřejmě.
- Jenom… - Úvod do moderní poezie.
Nemůžu uvěřit, že to na mě používáš.
Úvod do moderní poezie.
To není fér.
Sydney, bylo mi osm.
Pětka by mě stála bakaláře…
Úvod do moderní poezie, Alexi.
Neměl jsem ti to říkat.
Fajn.
Vyrobím lék.
Ale pak budeme vyrovnaní.
Jasné?
A co Flux?
O Flux se postarám.
Juane.
Pomůžeš mi?
Ferro, ozvi se. Kryj si záda.
Goremane, slyšíš mě?
Hudsone?
Doktorko Crainová? Máte chvilku?
Posily jsou na cestě.
Nedostanou se sem včas.
Dobře, všichni se uklidněme.
Obě strany udělaly pár chyb.
Asi se všichni shodneme na tom, že tohle nechceme.
- Mně to tak nepřipadlo. - Nemáme se o čem bavit.
- Úžasné. - Hannah.
- Tohle by se ti mohlo hodit. - Jo.
Asi není nejvhodnější chvíle.
Nechci žádné potíže.
Dejte pryč tu pistoli.
Raději ne.
- Viděla jste, co se stalo vašemu příteli? - Je to spíš kolega.
Vaše další kroky pečlivě zvažte.
Po dnešní noci jste na našem červeném seznamu.
Proto ta ukázka síly.
Roztomilé.
Je fér vám dát stejnou šanci se vzdát.
A když odmítnu?
Tak se vzdáme my.
Tak jsem to zrovna nemyslela.
Skončíme to jedině tak, že zabijeme Crainovou a všechny ostatní.
V tom jsou před vámi.
A ani to Flux nezastaví. Nikdy vás nepřestanou pronásledovat.
V tom má pravdu.
A co se týče vás, všechno, co chcete.
Výzkum o syntetických kmenových buňkách,
živý vzorek můžete získat ode mě.
Pusťte je a jsem vaše.
A když odmítnu?
Vrátíme se k plánu A.
To se mi líbí.
Platí.
Hannah.
Jsem tak ráda, že už nejsi mrtvá.
Co myslí tím „už“?
Nesnažte se mě zachránit.
Říkala jste něco?
Ne. Jen přemýšlím nahlas.
Nedovolili mi toho moc sbalit.
Je čas jít.
Doktorko Burkeová.
Děkuju.
Abbi.
Zalívej mi kytky.
Uvědomujete si, že když něco provedou, naše dohoda padá?
Ano. A oni taky.
Jste prý živý vzorek, ale neřekla jste mi o svém prokletí.
- Nevíte, zda to byla dobrá dohoda? - Tak nějak.
Jsi mrtvá, Crainová.
Slyšíš mě?
- Jsi mrtvá. - To je fakt dobrý.
Takže si na seznam úkolů můžeme přidat „zachránit Burkeovou“?
Po Burkeové nepůjdeme.
Kdo říká?
Burkeová.
Pošeptala mi zprávu.
„Držte se Alexe, pomůže vám.
A nesnažte se mě zachránit.“
To řekla?
Něco mi říká, že držet se ho nebude snadné.
Ne. Zrovna se snaží vyplížit ven.
Děláte si srandu, že?
- Jen jsem chtěl na vzduch. - Se svýma věcma?
Ne se všema.
Nikam nepůjdete.
Jak mi v tom chcete zabránit?
Mám to.
Úvod do moderní poezie.
- Hej, tím nemáš co operovat. - Mám vám to prý připomenout.
Aby bylo jasno. Když vás spravím, budu to mít u vás.
Fajn. Klidně.
Horní pokoj pro hosty je můj.
Takže…
Tím to končí.
Spraví nás.
Tak proč cítím, že jsme právě uzavřeli smlouvu s ďáblem?
Překlad titulků: Roman Placzek