EN SERIE FRA NETFLIX
Tænk, at Burke og Finch er Jekyll og Hyde som Juan.
Ikke som Juan. Jeg er ikke Jekyll og Hyde.
-Hvad er forskellen? -Du ved...
Finch planlægger mordene.
Chupacabraen handler instinktivt.
Du retfærdiggør vist mord.
Ville du ikke?
Uden tvivl.
Jeg kunne myrde flere af disse nachos.
Nøglen er at sprede bønnerne.
Ikke smide toppings på og håbe på det bedste.
-Og så... -Knyt.
Burke og Sarkov diskuterer hendes AGDS-symptomer.
Hun vidste, der var noget galt, men ikke hvad. Okay.
-Tænk, at hun ikke sagde det. -Hun løj for os.
-Mareridt fra medicin? -Hun havde sikkert sine grunde.
Vi skulle gøre det beskidte arbejde, så det virkede som en tjeneste.
Se sådan her på det. Dr. Sarkov er her på grund af dr. Burke.
Han gør os alle raske på grund af dr. Burke.
Og hun springer forrest i køen. Okay.
Måske kan han også gøre mig rask.
-Ikke? Burke og jeg kan skifte form. -"Transformer" er en passende beskrivelse.
-Transformers er robotter i forklædning. -Ja, ja.
Hør... Selv hvis du og Burke er...
...transmorfere, betyder ikke, at I kommer forrest i køen.
Jeg er først.
Siden vores bivirkninger skyldes samme proteinfejl,
kan dr. Burkes kur kurere os alle.
-Mener du det? -Hvorfor ikke?
Okay. Men hvem ville det kurere? Juan eller chupacabraen?
Jeg vil ikke være chupacabra for evigt.
Bare rolig, risikoen for det er meget lille.
Det håber jeg.
Hvis han forbliver Chupi, lufter jeg ham ikke.
Chupi-lort må være enorme.
Nå, du er her stadig.
-Min Uber er ikke kommet. -Det er nok din dårlige rating.
-Eller manglende mobildækning. -Det er lidt underligt.
-For det meste virker det. -Der er nachos tilbage.
-Ellers tak. -Måske kan en af os give dig et lift.
Eller du kan gå.
Jeg tænkte det samme.
Hannah, vent. Tilda.
Hvad?
Dit blodtryk er skyhøjt.
Det skyldes nok stress over forvandlingen.
-Hvor slemt er det? -Det er meget ubehageligt.
Eksperimenterede du på dig selv? Hvad tænkte du på?
At jeg ikke vil dræbes af den genetiske sygdom, jeg opdagede.
-Men jeg godkender det. -Seriøst?
Du kunne have ringet. Du burde have.
-Du tager ikke mine opkald. -Det havde jeg taget.
Men du må have efterladt en meget detaljeret besked.
Men jeg ville have ringet.
Du er her nu, så Juan har vist dig Yakes arbejde.
Det er ikke alt, og jeg tror ikke, det er Yakes værk.
-Han har aldrig været så krævende. -Han fandt fejlen i et abnormt protein.
Abbi og jeg tror, at der er noget i stamcellerne,
der har en utrolig effekt på mitokondrie-dna og proteinsyntese.
Hvordan fjerner vi bivirkningerne?
Forhåbentlig sammen.
Det, du gør, er uetisk. Det er én ting at kurere folk,
men det er værre at ændre dem til sine egne designs.
-Sådan lyder jeg ikke. -Præcis sådan.
Hvis vi samarbejder, kan vi fikse fejlen og vende bivirkningerne.
Sidst vi snakkede, nægtede du at give afkald på dit "moralske kodeks."
Jeg kan ikke have et moralsk kodeks, hvis mit alter ego er en seriemorder, vel?
Hannah? Vent.
Jeg ved, man skal vænne sig til Tilda.
Man skal vænne sig til kaviar. Tilda er bare ond.
-Nej. -Det siger du kun, fordi hun kan høre alt.
Nej, jeg tror på det. Jeg skal nok tale med hende.
Du er fanget her i dette "venskab af omstændigheder,"
men ikke mig. Jeg kom for at advare Burke om Finch.
Min opgave er fuldført.
Men tak, fordi du tilbyder at sætte Tilda på plads.
-Jeg sætter pris på det. -Selv tak.
Hvis du nogensinde er i området, så kig forbi kaffebaren.
Ja, det vil jeg gerne.
Hvad...?
Jeg troede, dine feromoner...
Glem det.
Du bør helt sikkert komme forbi.
Nogen er vild med vores pige.
-Sarkov og Burke? -Abbi og Hannah.
Sarkov og Burke lyder som naturfag.
-Abbi. -Abbi siger til Hannah, at hun toppen.
Og det er det korrekte svar, Hannah.
Hvad sagde hun?
Nu taler de om celler, proteiner, et nyt eksperiment...
-Abbi og Hannah? -Sarkov og Burke, fjols.
-Okay. -Det er bare...
Der er en masse lastbiler, der kører rundt.
Der er for meget larm.
Måske.
Forestil dig lydene, som hvis de var individuelle numre i en sang.
Og så skruer du ned for dem, du ikke vil høre.
Du er heldig, at du er nuttet.
-Det er et forsøg værd. -Okay.
Okay.
Okay...
Er snigskytterne i position?
Ja.
"Målet er i sigte?"
Er jeg målet?
-Var det et skud? -Ned!
-Klar! -Af sted!
Der er intet signal.
-Hvem er derude? -Jeg ved det ikke.
Der er mindst ti, sikkert flere. De har alle våben.
Den, der skød på os, får en skider.
De skal ikke dræbe os.
Endnu.
Hvorfor vil alle dræbe os? Jeg er jo bedårende, ikke?
Det er nok de røvhuller, der har jagtet os siden Portland.
Hvem jagter jer?
Et kvasi-regeringsagentur kaldet Flux.
Lidt FDA for videnskab. Vi tror, det kan være dem.
FDA? De er mere som FBI.
De er det hemmelige videnskabspoliti.
Vi kan vel blive enige om, at de er røvhuller.
Det opklarer alt. Tak, Tilda.
-Bliv her. -Abbi, pas på.
Nå...
Jeg hører, man skal vænne sig til kaviar.
-Det lød som et skud. -Ja.
-Det må være Flux. -Tænk, at jeg tog til jobmessen.
Ikke nu, for pokker.
Dem kunne du godt have nævnt.
-De har været unødvendige. -Virkelig?
Det stopper dem ikke for evigt. Vi må få mig ud.
-De er efter os. -Det er ikke en konkurrence, Annie.
-Det er Abbi. -De har ingen myndighed.
Der er ingen arrestordrer. De er videnskabsmordere.
Kender du kold fusion? Tesla-dødsstrålen?
-Vandmotorer? -Vandrehistorier.
Det vil Flux have jer til at tro.
Og nu er de her, så det kan jeg ikke være.
Så tjep-tjep.
Skal jeg regne din flugt ud?
Så hurtigt som muligt. Hvis de opdager, hvad vi har lavet...
Nu vil du dele æren.
-Du ville ikke derhen. -Fint.
-Dr. Burke? -Han har ret. Vi må væk herfra.
Okay.
Hun er et mareridt.
-Vi må få Burke og Sarkov ud. -Held og lykke.
Der er en mobil kommandoenhed og tropper overalt.
Den tekniske term er vist "fucked."
-Jeg skulle være gået, da jeg kunne. -Nu tilkalder de det tunge skyts.
-Vi bør alle dukke os! -Ned!
Er du sikker?
Ja. Jeg er sikker.
-Hallo? -Jeg leder efter Abbi, Juan eller Tilda.
Hvordan kender hun vores navne?
Jeg ved det ikke. Men hun sagde dit navn først.
Åndssvage alfabetiske rækkefølge.
Okay, jeg kommer ud. Skyd ikke.
-Lækker bil. -Firmabil.
Dr. Dominique Crain. Videnskabschef hos Flux.
Så du er "den store kanon?"
-Et gammelt kælenavn. -Hvordan fik du det?
Ved at skyde på ubevæbnede civile?
Det var en agents overivrige handling.
-Han vil blive straffet. -Straffet lyder fair.
Til hans forsvar så spiste din ven hans næse.
Jeg bed den af. Der er forskel.
Lad mig, Juan.
Protokollen dikterer den slags svar, når en "terper" fremstår som farlig.
-En "terper?" -T.P.'er. "Talentfuld person."
Det er flux-sprog for ofre for eksperimenter, der er gået galt.
For det meste jager vi radioaktive aber eller selvlysende rotter,
men du og da støder vi på illegale menneskeeksperimenter.
Møder med terpere kan få hårene til at rejse sig.
-Bogstavelig talt. -Og hvad så?
Efter Portland endte I på den røde liste.
Deraf magtdemonstrationen.
Din agent truede Juan og hans familie. Han forsvarede sig bare.
Og ravagen i pakhuset?
Dine folk, der prøvede at bortføre og eksperimentere på os?
Hvis de forskere var mine folk, ville du og jeg ikke have denne samtale.
Vi er kun farlige, hvis vi provokeres.
Og jeg er her for at give dig en chance for at bevise det.
Kom fredeligt ud. Lad os tage vores prøver.
Alle er glade.
Og hvis vi ikke gør?
Der er mange misforståelser om Flux.
Afhængig af, hvem man taler med, er vi enten
"videnskabsstyrelsen" eller "videnskabspolitiet."
"Videnskabsmordere."
Vores mandat er meget enklere end det.
Vi er grunden til, at folk ikke behøver at tro på monstre.
Hun gav os et kvarter til at komme ud.
Det er fire minutter siden.
Os alle sammen?
-Os og dr. Burke. -Nævnte hun ikke mig?
Jeg tror ikke, de ved, du er her.
-Og hvis vi overgiver os? -Så bliver vi skånet.
-Ved de ikke, jeg er her? -Jeg kan sige det.
Hvis jeg bliver fanget, ryger håbet om en kur med mig.
Nu er det vigtigste at overleve til i morgen.
Hvis Flux ser dem som en trussel, og hun ikke vil flygte...
-Det passer ikke. -Lad os gå videre med prøverne.
At skabe en syntetisk stamcelle
tager meget længere tid end... ni minutter.
Du må købe os noget tid.
Vi vil fokusere på mitokondrie-dna'en. Og vi skal observere den i aktion.
Bare vi havde en stabil, repetitiv mutation at observere.
-Hvad? Er I sikker på, I er i sikkerhed? -Det skal nok gå.
Vi har set, hvordan han behandler testpersoner.
Vi har ikke tid til at gøre det anderledes.
-Du kunne hjælpe. -Jeg hjælper.
Jeg hører efter tropperne og dig.
-Hvad er dit problem med mig? -Behøver du spørge?
Burke var aldrig i fare for Finch. Hun er Finch!
Men det vidste du ikke. To er døde på grund af dig.
Jeg vil ikke lade nummer tre være en, jeg holder af. Eller Sarkov.
Flux er efter dig.
Det er dit problem. Jeg skrider.
-Lad mig hjælpe. -Hvad laver du?
-Jeg går! -Nej, du må ikke gå ud.
-Det er for farligt. -Hun er voksen.
Hej. Jeg hedder Hannah Moore.
Jeg ejer Moral High Grounds En café i universitetsdistriktet.
Og jeg er ikke sammen med de røvhuller. Ikke dig.
Jeg er ikke forsker. Og jeg gør ikke underlige ting.
-Ikke for noget. -Nej, det er lidt underligt.
Jeg vil bare hjem.
-Hvad siger de? -De siger ikke noget.
-Hannah, lad være. -Abbi, stop!
-Hvad sker der lige? -Hannah skaber bare drama.
Abbi, gå ind igen.
Der er bevægelse ved døren. To HVT.
-Hvis du går, går jeg. -Det er for farligt.
-Og dette er trygt? -Er du skør?
-Gå ind nu! -Tilladelse til at angribe?
-Juan! -Angrib!
Skyd ikke.
Jeg blev skudt. Jeg blev skudt!
Jeg er uskadt.
-Hent førstehjælpskassen. -Jeg finder håndklæder.
Hannah. Hannah, det er okay.
Hannah?
Hannah, se på mig. Det skal nok gå.
Du skal nok klare den. Det skal nok gå.
Jeg sagde, I ikke skulle skyde.
Nu skød I en tilskuer.
De findes ikke.
Der er kun terpere, slyngler og vidner.
Du ved, hvordan bestyrelsen har det med vidner.
Uanset hvad tror disse terpere, at vi har erklæret dem krig.
Det har vi.
Sådan gør jeg ikke. Jeg vil have de aktiver i live,
og du lader dit personlige pis komme i vejen.
Ignorer mig igen,
og du vil bruge resten af din karriere på at vaske bure.
Kunne du tænke dig det?
Det tænkte jeg nok.
Hvor mange vil du miste?
Mistede du hørelsen, da du mistede næsen?
Ingen af dem!
Jeg taler ikke om dine dyrebare terpere.
Hvor mange agenter vil du miste?
Du så, hvad de gjorde ved laboratoriet i Portland.
Jeg så også deres improviserede faciliteter.
Vi har betydeligt bedre inddæmningsprotokoller.
Det siger forskere altid.
Og mine folk skal altid rydde op.
Når det gælder monstre, er der kun én regel.
Så længe de får lov til at leve, dør folk.
Det vækker minder.
Jeg tænkte lige det samme. Stanford.
Stanford. Kan du huske kyllingesaurussen?
Kyllingesaurussen. Vi var ikke engang blevet introduceret,
og du påstod, at du kunne forvandle en kylling til en dinosaur.
Du sagde, jeg var fuld af lort.
-Var du 15 år? -Fjorten. Tak.
Du er stadig den klogeste elev, jeg har undervist.
-Gad vide, hvad der skete med den? -Den var velsmagende.
Er du klar?
Husk det nu, blodprøve, hudprøve og spytprøve.
Blod og hud burde være nemt nok,
men spyttet er på vippen. Noget siger mig, at hun bider.
-Mine briller. -Ja.
Og tag billeder.
-Dig. -Hej.
-Du vil mærke et lille prik. -Dumme svin!
-Et prik mere. -For helvede!
Jeg flår dig levende og bruger dig som buksedragt.
Smukt billede. Men hvad har jeg gjort dig?
Alt det, du har gjort mod hende.
Fordi du er Sydneys "det."
Hvor kedeligt.
Stadig reduktionist.
Jeg ser mig selv som Sydney
uden de følelsesmæssige begrænsninger, som samfundet har pålagt hende.
Jeg er Sydney uden tvivl banket ind i hendes psyke.
Og jeg er Sydney, der er pisseligeglad!
-Det er fint. -Du hører ikke efter, vel?
-Et prik til. -Bliv ved.
Når jeg dræber dig, dræber jeg dig langsomt.
Så bange.
-De ringer til alarmcentralen igen. -Stil mig igennem.
Alarmcentralen.
Jeg har brug for en ambulance. Min ven er blevet skudt. Hallo?
Hej Abbi, det er Dominique.
En ambulance er på vej, og vi kan sende dem ind, når I overgiver jer.
Hvilket sygt svin bruger nogens liv som forhandlingsobjekt?
-Hvis hun dør, så... -Abbi, husk vores samtale.
Jeg ville passe på, hvad jeg sagde.
Stik dine 15 minutter skråt op.
Hvis det er sådan, du leder ting, så vil vi være her hele natten.
Du havde ret angående Portland. Sikke noget rod.
-Men du indsamlede en masse data. -Ikke kun data.
Blod- og vævsprøver. Også feromoner.
Jeg har ingen fornemmelse af deres evner.
Der er måder, vi begge kan gå herfra med det, vi ønsker.
Jeg overvejer alt, der kan skaffe mig en rigtig kop kaffe.
Tilda?
Hendes hjerteslag er svagt.
Langsomt.
Hvis hun ikke snart kommer på hospitalet...
Jeg kender hende knap nok,
men det føles, som om mit hjerte bliver revet ud.
-Jeg ved, det lyder latterligt. -Det er ikke latterligt.
Man behøver ikke kende nogen så længe for at holde af dem.
Hun behøvede ikke være her. Hun ville bare hjælpe os.
Hun har truffet nogle dårlige valg.
Vil du straffes for alle dine dårlige beslutninger?
Men hun fortjener ikke at dø.
Det skulle du have tænkt på, før du drev hende ud.
Hold øje med hende. Der er noget, jeg skal.
Hun mente det ikke.
Jo, hun gjorde. Og hun har ret.
Hun ligner min bedstemor. Video.
Du er ikke pæn nok til at være så dum.
Fjern remmene, så jeg kan gøre en ende på mine lidelser.
Og det lyder som hende.
Sig hej til Sydney. Hej Sydney.
Wow, hun elsker dig virkelig.
Hvad sagde hun ellers?
-Ret meget faktisk. -Kan du være mere specifik?
Hun er din underbevidsthed. Du ved det nok allerede.
Lyt ikke til hende. Hun er psykopat, ikke mig.
Teknisk set er hun dig.
Psykologisk og genetisk.
-Den samme dna? -Ja.
Det er dig. Det er Finch.
Det er utroligt.
-Samme dna, men et andet udtryk. -Og vis mig din arm.
-Der er intet. -Præcis.
Jeg tog fem vævsprøver.
-Fem? -Et legitimt antal..
Min pointe er, at dine skader ikke er hendes.
Så mine celler går tilbage til stamceller, før de bliver til Finch-celler.
Gad vide, om skaderne flytter sig. Min lever er øm.
Vi må observere forvandlingen. Klar?
-Klar er ikke det rette ord. -Okay.
Dr. Burke! Dr. Burke!
-Vi er optaget. -Abbi, hvad er der?
-De har skudt Hannah. -Hvad?
Hvem af dem er Hannah?
Hvilken en brugte du på Doug?
-Doug var et mislykket eksperiment. -Sig det, Alex.
-Men... -Nu.
Det var den der.
Måske vil du vente.
Din hørelse har reddet os.
Den hjalp ikke Hannah.
Du skød hende ikke. Flux gjorde.
Hvorfor er du så sød mod mig?
Fordi jeg holder af dig.
Så er jeg en heldig pige.
For du har et stort hjerte, Juan Ruiz.
-Abbi, er det stamceller? -Dougs.
-Er du sikker på det her? -Slet ikke.
Så lad være med det.
Skal jeg ikke redde hendes liv?
Doug var ulykkelig på grund af stamcellerne. I konstant smerte.
Han kunne vælge, om han ville leve eller dø. Hannah fortjener det valg.
Du giver hende vist ikke noget valg.
-Hej. -Abbi?
Det skal nok gå.
-Hvad nu? -De dækker deres bevægelser med musik.
-Og det virker. -Hvor er høreværnet?
-I stuen. -Gå ovenpå.
Tilda, du dækker stueetagen.
Jeg patruljerer resten af huset.
Jeg venter her.
Isolerede spor.
Isolerede spor. Pis.
Gas udløst.
Jeg kan trække vejret, men du kan ikke.
Sydney havde ret.
Der vendes tilbage til stamcelletilstand inden forvandling til Finch-celler.
Kan du høre, hvad der foregår?
-De slås. -Folk ofrer sig selv for din skyld.
De kæmper jo for sig selv.
-Tro du bare det. -Jeg overholder aftalen.
De beskytter laboratoriet, så Sydney og jeg kan arbejde.
-Du er ligeglad med kuren. -Det ved du ikke.
Men det gør Sydney.
Hun håber også, du kommer til fornuft og gør det rigtige.
Men vi ved begge bedre, ikke?
-Du er da udmattende. -Du kan ikke lade være.
Du er som skorpionen i den dumme allegori.
-Jeg kender en, jeg gerne vil drukne. -Du har ikke æggestokkene til det.
Dine celler husker, hvad de skal være.
Hukommelse er fascinerende, ikke, Al?
-Du har regnet det ud, ikke? Løgner. -Ikke endnu.
Jeg har fået nok af dig.
Hun vil aldrig stole på dig igen.
Ved du godt det?
Ingen kommer igennem den dør.
De skød mig med en sonisk kanon. Det slog mig bare omkuld.
De brugte en elektrisk haglpatron mod mig. Det kildede.
Jeg er immun over for giftgas.
De falder tilbage.
Det giver ingen mening. De havde omringet os. Hvorfor trække sig?
De håber, de fik, hvad Crain ville have.
Hannah.
Gudskelov.
Åh nej.
Nej, nej. Åh nej!
Det er min skyld.
Nej, det er ej.
De våben, de brugte mod os.
De testede vores begrænsninger.
Det var en test.
-Vi blev prikket og stukket i. -Igen.
T.P. står ikke for "talentfulde personer," men testpersoner.
Og ved du hvad? Jeg har fandeme fået nok!
Jeg vil hellere dø i kamp end leve under et mikroskop!
De vil se, hvad vi kan.
Jeg skal fandeme vise dem, hvad vi kan.
-Vi viser dem, at vi bider igen! -Ja, for fanden!
Vil I have monstre? Så får I dem fandeme.
-"Bider igen?" -Det virkede for Tilda.
Jeg tror ikke, din tale virkede på Tilda.
Mine skide feromoner.
Alle disse våben burde have dræbt målet på stedet.
Disse terpere er utrolige.
Og de er også koldblodige mordere.
Ja.
Jeg vil have Burke i live.
Agent Sponson, der er bevægelse ved hoveddøren.
Ud med dig.
De to idioter og otte mere mellem os og kommandocentralen.
Og to snigskytter i træerne.
Juan, snigskytterne.
Tilda. Maskerne.
Ned! Ned på knæ!
-Af sted. -Jeg sagde ned.
Jeg er ikke fjenden. Det er I.
Du godeste.
Ja. Jeg troede, bivirkningerne var en fiasko, men det er de ikke.
Jeg har brugt syv år på at kurere noget, der ikke var sygt.
Fandt du ud af det? Kan du kurere os nu?
Ja. Du aner ikke, hvor nemt det er.
Vi skal bare kontrollere mitokondriernes proteinproduktion,
og så er vi færdige.
Vil du gøre det?
-Ja, til sidst. -Alex.
Nej, hør her.
-Vi er så tæt på. -Vi må hjælpe de børn.
Kan du se, hvad der sker? Vi må gøre dem menneskelige.
Og det gør vi da.
-Det er bare... -Introduktion til moderne poesi.
Tænk, at du brugte det på mig.
-Introduktion til moderne poesi. -Det er uretfærdigt.
Sydney, jeg var en dreng på otte.
En dumpekarakter havde kostet mig min bachelor.
Introduktion til moderne poesi, Alex!
Det skulle jeg aldrig have fortalt.
Godt, så laver jeg en kur.
Men så står vi lige. Okay?
Hvad med Flux?
Jeg tager mig af Flux.
Juan?
Lidt hjælp?
Kom ind, Ferro. Pas på ryggen.
Goreman, er du der?
Hudson?
Dr. Crain, har du et øjeblik?
Forstærkningerne er på vej.
-De kommer aldrig i tide. -Okay, lad os tage et øjeblik.
Der er begået fejl på begge sider.
Vi er vist enige om, at det her ikke er det, vi ønsker.
-Skulle man ellers tro. -Vi har intet at tale om.
-Fantastisk. -Hannah.
-Jeg tænkte, du havde brug for den her. -Ja.
Det er måske ikke det bedste tidspunkt.
Jeg vil ikke have ballade.
-Sænk pistolen. -Helst ikke.
-Så du, hvad jeg gjorde ved din ven? -Han er mere en kollega.
Overvej dine næste handlinger nøje.
Du er på vores røde liste. Derfor denne magtdemonstration.
Sødt.
Du får samme chance for at overgive dig.
-Og hvis jeg nægter? -Så overgiver vi os.
Ikke lige det, jeg havde i tankerne.
Vi kan kun afslutte det ved at dræbe Crain og alle andre her.
De er allerede i gang.
Og selv det stopper ikke Flux. De holder aldrig op med at jage jer.
Hun tager ikke fejl.
Og du får alt, hvad du vil have.
Forskningen bag syntetiske stamceller. Du kan få en levende prøve fra mig.
Lad dem gå, så er jeg din.
-Og hvis jeg siger nej? -Så går vi tilbage til plan A.
Det lyder godt.
-Top. -Hannah.
Godt, du ikke er død længere.
Hvad mener hun med "længere?"
-Prøv ikke at redde mig. -Sagde du noget?
Nej, jeg tænker bare højt.
Jeg måtte ikke pakke så meget.
Tid til at gå.
Dr. Burke.
Tak.
Abbi.
Vand mine planter.
Hvis de træder ved siden af, er aftalen annulleret.
Det ved jeg, og det ved de også.
Du er en levende prøve, men du har aldrig fortalt mig om din lidelse.
-Tænker du, om du valgte rigtigt? -Noget i den stil.
Du er død, Crain. Hører du?
-Du er død. -Det er ret godt.
Så kan vi vel tilføje "red Burke" til vores liste?
Vi går ikke efter Burke.
Siger hvem?
Burke.
Hun hviskede noget til mig.
"Hold fast i Alex, han kan kurere jer.
Og prøv ikke at redde mig."
Sagde hun det?
Noget siger mig, at det ikke bliver let at holde på ham.
Han prøver at snige sig ud. Du laver sjov, ikke?
-Jeg ville bare have lidt luft. -Med alle dine ting?
Ikke dem alle.
-Du skal ingen steder. -Og hvordan vil du stoppe mig?
Lad mig.
Introduktion til moderne poesi.
-Det vedrører ikke dig. -Hun bad mig minde dig om det.
Hvis jeg skal kurere jer, står I i gæld til mig.
Fint, så siger vi det.
Jeg tager gæsteværelset ovenpå.
Så...
Så er det vel det.
Vi bliver kureret.
Hvorfor føler jeg så, vi har indgået en pagt med djævelen?
Tekster af: Kasper Erik Nielsen