EN NETFLIX-SERIE
Tänk att Burke och Finch är en Jekyll och Hyde som Juan.
Inte som Juan. Jag är ingen Jekyll och Hyde.
-Vad är skillnaden? -Du vet…
Finch får planera morden.
-Chupacabra agerar instinktivt. -Det låter som att du rättfärdigar mord.
Skulle inte du göra det?
Absolut. Jo.
Jag skulle kunna mörda fler nachos.
Hemligheten är att sprida ut bönorna.
Inte bara slänga dem överallt och hoppas på det bästa. Och sen…
Håll tyst.
Burke och Sarkov diskuterar hennes AGUS-symptom.
Hon visste att nåt var fel, men inte vad. Okej.
-Jag fattar inte att hon inte sa nåt. -Sa inget? Hon ljög för oss.
-Mardrömmar från allergimedicin? -Hon hade säkert sina skäl.
Hon ville att vi skulle göra hennes smutsjobb,
så hon låtsades göra oss en tjänst.
Se det så här.
Dr Sarkov är här på grund av dr Burke.
Han kommer att göra oss alla bättre tack vare dr Burke.
Och hon hamnar först i kön. Okej.
Han kanske kan bota mig samtidigt.
Både jag och Burke är ju hamnskiftare.
"Transformer" är en bättre beskrivning.
-Transformers är förklädda robotar. -Strunt samma.
Hör på! Även om du och Burke är
trans-morfare, betyder inte det att ni får gå före i kön.
Jag börjar, om du minns?
Eftersom våra biverkningar är från samma proteinbugg
kommer en lösning för dr Burke att bota oss alla.
-Menar du allvar? -Varför inte?
Okej. Men vem skulle det bota? Juan eller Chupacabra?
Jag vill inte vara som Chupacabra för alltid.
Oroa dig inte, chansen för det är väldigt liten.
Jag hoppas det.
Jag tänker inte rasta honom om han fastnar som Chupi.
Chupis högar måste vara enorma.
Jaha, är du kvar?
-Min Uber är inte här än. -Du har säkert uselt passageraromdöme.
-Eller brist på mobiltäckning. -Det var konstigt.
-För det mesta funkar det. -Det finns nachos kvar.
-Nej tack. -En av oss kanske kan skjutsa dig.
Eller så kan du gå.
Jag tänkte samma sak.
Hannah, vänta. Tilda.
Vad är det?
Ditt blodtryck är skyhögt.
Det beror nog på stressen under förvandlingen.
-Hur illa är det? -Det är väldigt obehagligt.
Hur kunde du experimentera på dig själv?
Jag vill inte dö av en genetisk sjukdom som jag upptäckte.
-Men jag bevisade det. -Allvarligt?
Du kunde ha ringt mig. Du borde ha ringt mig.
-Du svarade inte när jag ringde. -Jag hade svarat på det.
Fast du hade behövt lämna ett detaljerat meddelande.
Men jag hade ringt upp.
Du är här nu, vilket betyder att Juan visade dig Yakes arbete.
Det är inte bara därför, och jag tror inte att det här är Yake.
Han var aldrig så noga.
Han spårade felet till ett avvikande protein.
Efter Abbis och mitt arbete tror jag att stamcellerna
har en otrolig effekt på mitokondrie-DNA och proteinsyntesen.
Hur ska vi bota biverkningarna då?
Förhoppningsvis tillsammans.
"Det du gör är oetiskt.
Det är en sak att försöka bota folk,
en annan att forma dem efter dina egna önskemål."
-För det första låter jag inte så. -Precis så.
Och om vi samarbetar kan vi lösa felet och upphäva biverkningarna. Båda vinner.
Sist vi pratade vägrade du avsäga dig din "moralkodex".
Jag kan väl inte ha en "moralkodex" om mitt alter ego är en seriemördare?
Hannah! Vänta.
Jag vet att man måste vänja sig vid Tilda.
Kaviar är nåt man vänjer sig vid. Tilda är bara elak.
Nej.
Det säger du bara för att hon hör allt.
Nej, för att jag tror det. Jag ska prata med henne, jag lovar.
Jag fattar att du är fast här som "vänner genom omständigheter",
men det är inte jag. Jag kom för att varna Burke om Finch.
Jag är färdig här.
Men tack för att du erbjöd dig att prata med Tilda.
-Jag uppskattar gesten. -Varsågod.
Om du nånsin är i närheten borde du komma förbi kaféet.
Ja, gärna.
Va?
Jag tänkte att dina feromoner…
Glöm det.
Du borde komma förbi.
Nån är kär i vår tjej.
-Sarkov och Burke? -Abbi och Hannah.
Sarkov och Burke låter som en NO-lektion.
-Abbi. -Abbi säger till Hannah att hon är bäst.
Och det är rätt svar, Hannah.
Vad sa hon?
Nu pratar de om celler, proteiner och ett nytt experiment…
-Abbi och Hannah? -Sarkov och Burke, idiot.
-Okej. -Det är bara…
Det är bara massa lastbilar som kör runt.
Det är för mycket oväsen.
Men kanske…
Föreställ dig ljuden som om de var individuella spår i en låt.
Sen sänker du volymen på de du inte vill höra.
Tur för dig att du är söt.
-Det är värt ett försök. -Okej.
Okej.
Krypskyttar på plats?
Bekräftat!
Målet i sikte?
Är jag måltavlan?
-Var det ett skott? -Ducka.
-Redo! -Sätt fart!
Försök inte. Ingen täckning.
-Vem är där ute? -Jag vet inte.
Minst tio, förmodligen fler. Alla har vapen.
Den som sköt mot oss blir utskälld.
De ska inte döda oss.
Än.
Varför vill alla döda oss? Jag är väl gullig?
Det är nog skitstövlarna som har jagat oss sen Portland.
Vänta, vilka jagar er?
En kvasi-statlig myndighet som heter Flux.
Som livsmedelsverket för vetenskap. Vi tror att det kan vara dem.
Livsmedelsverket? De är snarare som FBI.
Det är regeringens hemliga vetenskapspolis.
Vi kan nog enas om att de är skitstövlar.
Ja, då förstår jag helt. Tack, Tilda.
-Stanna här. -Abbi, var försiktig.
Så…
Kaviar är visst nåt man måste vänja sig vid.
-Det lät som ett skott. -Det var det.
-Det måste vara Flux. -Tänk att jag gick på deras jobbmässa.
Fan också. Inte nu.
Du kunde ha nämnt dem.
-Vi har inte behövt dem. -Diskutabelt.
Det stoppar dem inte för evigt. Vi måste få ut mig.
-Dig? De är efter oss. -Det är ingen tävling, Annie.
-Det är Abbi. -De har ingen jurisdiktion.
Det finns ingen häktningsorder. De är vetenskapslönnmördare.
Har du hört talas om kall fusion? Teslas dödsstråle?
-Vattenmotorer? -Ja. Moderna myter.
Flux vill att ni ska tro det.
Och nu är de här, så jag kan inte vara här.
Så sätt fart.
Ska jag lista ut hur du ska fly?
Så fort som möjligt. Om de får veta vad vi har gjort…
Nu vill du dela äran.
Det är du som inte vill prata om det.
-Dr Burke? -Han har rätt. Vi måste härifrån.
Okej.
Hon är asjobbig.
-Vi måste få ut Burke och Sarkov. -Lycka till.
Det finns en mobil kommandocentral och trupper överallt.
Den tekniska termen för vår situation är "körd".
-Jag borde ha stuckit när jag kunde. -Nu kallar de in tungviktaren.
-Vi borde alla ta skydd! -Ner!
Är du säker?
Ja, jag är säker.
-Hallå? -Jag letar efter Abbi, Juan eller Tilda.
Hur vet hon vad vi heter?
Jag vet inte. Men hon sa ditt namn först.
Dumma alfabetiska ordning.
Okej, jag kommer ut. Skjut inte.
Snygg kärra.
Firmabil.
Dr Dominique Crain. Forskningschef på Flux.
Så du är "tungviktaren"?
-Ett gammalt smeknamn. -Hur fick du det?
För attacker på obeväpnade civila?
Det var en agents övernitiska agerande.
-Han får ett disciplinstraff. -Disciplin låter rättvist.
Till hans försvar så åt din vän upp hans näsa.
-Jag bet av den. Det är skillnad. -Jag tar hand om det här, Juan.
Föreskrifterna kräver tyvärr detta svar när en BP visar sig vara farlig.
-En "BP"? -"Begåvad person."
Det är Flux-snack för mänskliga offer för experiment som har gått snett.
Vi jagar oftast radioaktiva apor och självlysande råttor, men…
Då och då stöter vi på hemliga människoexperiment.
Interaktioner med BP:er kan bli lite lurviga.
-Bokstavligen. -Vad menar du?
Efter Portland hamnade ni på vår röda lista.
Därav styrkedemonstrationen.
Din agent hotade Juan och hans familj. Han försvarade sig bara.
Och oredan i labbet?
Du menar era anställda som försökte experimentera på oss?
Om forskarna var mina anställda
hade du och jag inte haft det här samtalet.
Vi är bara farliga om vi provoceras.
Jag är här för att ge dig chansen att bevisa det.
Kom ut lugnt och stilla. Låt oss göra våra tester.
Alla blir nöjda.
Om vi inte gör det?
Det finns många missuppfattningar om Flux.
Det beror på vem man pratar med. Vi är antingen
"vetenskapsinspektörer" eller "vetenskapspoliser"…
Jag har hört "vetenskapslönnmördare".
Vårt uppdrag är enklare än så.
Det är tack vare oss folk inte behöver tro på monster.
Sen gav hon oss 15 minuter att komma ut.
Det var för fyra minuter sen.
Allihop?
-Vi och dr Burke. -Nämnde hon inte mig?
De vet nog inte att du är här.
-Och om vi ger upp? -Ingen blir skadad.
-De vet inget om mig? -Jag kan berätta för dem.
Allt hopp om ett botemedel försvinner med mig. Så, nej.
Just nu är det viktigare att överleva.
Om Flux ser dem som ett hot och hon har gett upp tanken om att fly…
Inte alls.
Vårt bästa val är att fortsätta med testerna.
Att skapa en syntetisk stamcell som tar bort biverkningarna
tar mycket längre tid än…nio minuter.
Du måste köpa oss tid.
Vi ska fokusera på mitokondrie-DNA utanför kärnan.
Och vi måste observera det i skeendet.
Om vi bara hade en stabil, repetitiv mutation att observera.
Kommer ni verkligen att vara säkra här?
Vi klarar oss.
Det är ingen bra idé, vi vet hur han är med försökspersoner.
Vi har inte mer tid till att göra det annorlunda.
-Du kan hjälpa till. -Jag hjälper till.
Jag håller ett öra trupperna och ett öga på dig.
Vad har du emot mig?
Måste du fråga?
Burke var aldrig i fara för Finch. Hon är Finch!
Men det visste inte du.
Två personer är döda på grund av dig.
Jag tänker inte låta den tredje bli nån jag bryr mig om. Eller Sarkov.
De här Fluxjävlarna är ute efter er.
Det här är ert problem. Jag sticker.
-Låt mig hjälpa dig. -Vad gör du?
-Sticker! -Nej, du får inte gå ut.
-Det är för farligt. -Hon är vuxen.
Hallå! Jag heter Hannah Moore.
Jag äger Moral High Ground, ett kafé i universitetsområdet.
Jag är inte med de här skitstövlarna. Inte du.
Jag är ingen forskare. Och jag gör inte konstiga saker.
-Ta inte illa upp. -Nej, det är lite konstigt.
Jag vill bara åka hem.
-Vad säger de? -De säger ingenting.
-Hannah, gör det inte. -Abbi, sluta.
Hörni, vad pågår?
Hannah skapar drama!
Abbi, gå in igen.
Vi har rörelse vid ytterdörren. Två mål.
-Om du går, gör jag det. -Det är för farligt.
-Är inte det här? -Är ni galna?
-Kom in igen! Vad gör du? -Tillstånd att ingripa?
-Juan! -Ingrip.
Eld upphör.
Jag är skjuten!
Jag mår bra.
-Juan, hämta förbandslådan. Nu. -Jag hämtar handdukar.
Hannah! Ingen fara.
Hannah?
Hannah, se på mig. Se på mig. Du kommer att klara dig.
Jag sa åt dig att inte skjuta.
Nu sköt du en utomstående.
Det finns inga utomstående.
Det finns bara BP:er, utbrytare och vittnen.
Du vet vad styrelsen tycker om vittnen.
Nu anser de att vi har förklarat krig mot dem.
Det har vi.
Det är inte så jag sköter saker.
Jag vill ha tillgångarna levande och du blandar in personliga känslor.
Ignorerar du mina order igen får du moppa burar på menageriet.
Vill du det?
Tänkte väl det.
Hur många är du villig att förlora?
Förlorade du hörseln när du förlorade näsan?
Ingen av dem!
Jag pratar inte om din kära BP:er.
Hur många agenter är du villig att förlora?
Du såg vad de gjorde med labbet i Portland.
Jag såg också deras improviserade anläggning.
Vi har överlägsna inneslutningsprotokoll.
Forskare säger alltid det.
Och sen måste vi alltid komma in och städa upp.
När det gäller monster finns det bara en regel.
Så länge de får leva dör folk.
Det här väcker minnen.
Jag tänkte precis samma sak. Stanford.
Stanford. Minns du Hönsaurus?
Hönsaurus. Vi hade inte ens presenterat oss
och du påstod att du kunde förvandla en kyckling till en dinosaurie.
Du sa att jag snackade skit.
-Hur gammal var du, 15? -Fjorton. Tack.
Och du är fortfarande min smartaste elev.
-Jag undrar vad som hände med den. -Den var jättegod.
Är du redo?
Kom ihåg. Blodprov, hudprov och salivprov.
Blod och hud går nog bra, men saliv blir nog svårare, hon bits säkert.
-Mina glasögon. -Ja.
Och ta bilder.
-Du. -Hej.
-Nu sticker det till lite. -Fy satan.
Ett stick till.
Din jävel!
Jag ska flå dig levande och bära dig som en byxdress.
Fin bild. Men vad har jag gjort dig?
Allt du har gjort mot henne.
För att du är Sydneys id.
Så tråkigt.
Fortfarande reduktionistisk.
Jag ser mig själv som Sydney,
fri från de känslomässiga hinder som samhället bankat in i henne.
Jag är Sydney, fri från tvivel som hamrats in i hennes psyke.
Och jag är Sydney som inte bryr sig ett skit!
-Vad fint. -Du lyssnar inte ens, va?
-Ett stick till. -Fortsätt så.
När jag dödar dig ska jag göra det långsamt.
Så rädd.
De ringer larmcentralen igen.
Koppla in mig.
Larmcentralen, vad har hänt?
Jag behöver en ambulans. Min vän har blivit skjuten.
Hallå?
Hej Abbi, det är Dominique.
En ambulans är på väg.
Så fort ni ger upp kan vi skicka in dem.
Vad är du för sjuk jävel som använder nånsliv som förhandlingsobjekt?
Om hon dör svär jag…
Abbi, kom ihåg vårt samtal.
Jag skulle vara försiktig med vad jag säger härnäst.
Stoppa upp dina 15 minuter i arslet.
Om det är så här du sköter saker blir vi kvar hela natten.
Du hade rätt om Portland. Vilken jävla röra.
-Men du samlade in mycket data. -Inte bara data.
Blod- och vävnadsprover. Feromoner också.
Jag har ingen känsla för vad de är kapabla till.
Vi kan båda åka härifrån med det vi vill ha.
Jag överväger allt som leder till en riktig kopp kaffe.
Tilda?
Hennes hjärtslag är svaga.
Långsamma.
Om vi inte får henne till sjukhus snart…
Jag känner henne knappt, men det känns som om mitt hjärta slits ut.
-Jag vet att det låter löjligt. -Det är inte löjligt.
Man behöver inte känna nån så länge för att bry sig om dem.
Hon hade inte behövt vara här. Hon försökte bara hjälpa oss.
Hon har fattat dåliga beslut.
Vill du bli straffad för alla dina dåliga beslut?
Men hon förtjänar inte att dö.
Det borde du ha tänkt på innan du drev ut henne.
Håll koll på henne. Jag måste göra en sak.
Hon menade inte det där.
Jo, det gjorde hon. Och hon har rätt.
Hon ser ut som min mormor. Video.
Du är inte söt nog för att vara så dum.
Gör mig fri och låt mig göra slut på mitt lidande.
Låter precis som hon också.
Säg hej till Sydney. Hej, Sydney.
Hon älskar dig verkligen.
Vad sa hon mer?
-Ganska mycket, faktiskt. -Kan du vara mer specifik?
Hon är ditt undermedvetna, Sydney. Det vet du säkert redan.
Ta inte åt dig av det hon säger. Hon är psykopat, inte jag.
Tekniskt sett är hon det.
Psykologiskt och genetiskt.
-Samma DNA? -Ja.
Det är du. Det är Finch.
Otroligt.
-Samma DNA, men ett annat uttryck. -Visa mig din arm.
-Inget där. -Precis.
Jag tog fem vävnadsprover där.
-Fem? -Ett legitimt antal.
Dina skador är inte hennes skador.
Så mina celler kan återgå till stamceller innan de blir Finch-celler.
Jag undrar om skadorna flyttar sig. Jag har ont i levern.
Vi måste observera förvandlingen. Redo?
-Redo är inte rätt ord. -Okej.
Dr Burke!
-Vi är upptagna. -Abbi, vad är det?
-De sköt Hannah. -Va?
Vem är Hannah nu igen?
Vilken använde du på Doug?
-Doug var ett misslyckat experiment. -Berätta, Alex. Nu.
Det var den där.
Du kanske borde vänta.
Din hörsel har räddat oss.
Ja, det hjälpte ju Hannah.
Du sköt henne inte. Det var Flux.
Varför är du så snäll mot mig?
Jag bryr mig om dig.
Då är jag lyckligt lottad.
För du, Juan Ruiz, har ett stort hjärta.
-Abbi, är det stamceller? -Dougs stamceller.
-Är du säker på det här? -Inte alls.
-Då borde du inte göra det. -Ska jag inte försöka rädda hennes liv?
Stamcellerna gjorde Doug olycklig. Han hade konstant smärta.
Han fick välja mellan liv och död. Hannah förtjänar det valet.
Du verkar inte ge henne nåt val.
-Hej. -Abbi?
Du kommer att klara dig.
Vad händer nu?
De maskerar sina rörelser med musik.
-Det fungerar. -Var är dina kåpor?
-I vardagsrummet. -Gå upp du.
Tilda, vakta bottenvåningen.
Jag patrullerar resten av huset.
Jag väntar här.
Isolerade spår.
Isolerade spår. Helvete.
Gas utsläppt.
Jag kan andas, men inte du.
Sydney hade rätt.
Cellerna återgår till embryonalt stamcellstillstånd
innan de förvandlas till Finch-celler.
Hör du vad som händer?
-De slåss. -Folk som offrar sig för dig.
De slåss för sig själva.
-Intala dig själv det. -Jag hedrar avtalet.
De skyddar labbet så att Sydney och jag kan bli klara.
-Du bryr dig inte om ett botemedel. -Det vet du inte.
Men det gör Sydney.
Hon hoppas också att du tar ditt förnuft till fånga och gör det rätta.
Men vi vet båda bättre, eller hur?
-Du är utmattande. -Du kan inte låta bli.
Du är som skorpionen i den dumma allegorin.
-Jag vet nån jag skulle vilja dränka. -Du har äggstockar nog.
Dina celler minns vad de ska vara.
Minnen är fascinerande, eller hur, Al?
-Du har listat ut det, eller hur? -Inte än.
Lögnare.
Jag har fått nog av dig.
Hon litar aldrig på dig igen.
Det vet du väl?
Ingen får passera den här dörren.
De sköt mig med en ljudkanon. Den slog bara omkull mig.
De använde en elektrisk hagelpatron på mig. Det kittlades.
Jag är immun mot giftgas.
Fortsätt backa.
Nej, det går inte ihop. De hade oss fast. Varför retirera nu?
De hoppas att de fick det Crain ville ha.
Hannah!
Tack och lov.
Åh, nej.
Nej.
Allt är mitt fel.
Nej.
Vapnen de använde mot oss.
De testade våra begränsningar.
Det var ett test.
-De petade och stack oss. -Igen.
De ser oss inte som begåvade personer, utan försökskaniner.
Och vet ni vad? Jag är trött på det.
Jag dör hellre i strid än lever under ett mikroskop!
De vill se vad vi kan göra. Då ska vi visa dem det ikväll.
-Vi ska visa att försökskaniner bits! -Ja, för fan! Vill ni ha monster?
Ni ska få se på monster.
-"Försökskaniner bits"? -Det funkade för Tilda.
Jag tror inte att det var ditt tal.
Mina jävla feromoner.
Vilket som helst av vapnen borde ha dödat målet omedelbart.
De här BP:erna är otroliga.
De är också kallblodiga mördare.
Ja.
Jag vill ha Burke vid liv.
Agent Sponson, vi har rörelse vid ytterdörren.
Ut med er.
Det är dessa idioter och åtta till mellan oss och kommandocentralen.
Och två krypskyttar i träden.
Juan, krypskyttar.
Tilda! Masker.
Ner med er. Ner på knä.
-Gå. Jag är inte fienden. -"Ner", sa jag.
Ni är det.
Herregud.
Jag trodde biverkningarna var ännu ett misslyckande, men det är de inte.
I sju år har jag försökt laga nåt som inte var trasigt.
Listade du ut det? Kan du bota oss nu?
Ja. Du anar inte hur lätt det är.
Vi behöver bara styra mitokondriernas proteinuttryck,
sen är vi klara.
Tänker du göra det?
-Ja, så småningom. -Alex!
Lyssna på mig.
-Vi är så nära. -Vi måste hjälpa ungdomarna.
Ser du vad som pågår? Vi måste göra dem mänskliga.
Och det ska vi. Såklart.
-Det är bara… -Introduktion till modern poesi.
Hur kan du använda den på mig?
Introduktion till modern poesi.
Det är orättvist.
Sydney, jag var en åttaårig pojke. Jag hade förlorat min kandidatexamen…
Introduktion till modern poesi, Alex.
Jag borde aldrig ha berättat.
Okej.
Jag gör ett botemedel.
Men sen är du och jag kvitt.
Okej?
Flux, då?
Jag tar hand om Flux.
Juan!
Kan jag få lite hjälp?
Ferro, kom in. Håll uppsikt bakåt.
Goreman, hör du mig?
Hudson?
Dr Crain? Har du tid?
Förstärkningar är på väg.
-De hinner aldrig hit i tid. -Okej, vi tar en paus.
Misstag har begåtts på båda sidor.
Vi kan nog enas om att det här inte är vad vi vill.
-Det verkade inte som det. -Vi har inget att prata om.
-Fantastiskt. -Hannah.
-Jag tänkte att du behövde den här. -Ja.
Det kanske inte är rätt tillfälle.
Jag vill inte ha problem.
Sänk vapnet då.
Helst inte.
-Såg du vad jag gjorde med din vän? -Han är mer en kollega.
Överväg dina nästa handlingar noga.
Du har hamnat på vår röda lista. Därav denna styrkedemonstration.
Gulligt.
Det är bara rättvist att ge dig samma chans att ge upp.
Och om jag vägrar?
Då ger vi upp.
Inte precis vad jag hade tänkt mig.
Den enda utvägen är att döda Crain och alla andra.
De ligger steget före.
Inte ens det stoppar Flux. De kommer aldrig att sluta jaga er.
Hon har inte fel.
Du får allt du vill ha.
Vetenskapen om syntetiska stamceller, du kan få ett levande prov av mig.
Släpp dem, så är jag din.
Och om jag säger nej?
-Då återgår vi till plan A. -Det låter bra.
Kör till.
Hannah!
Så glad att du inte är död längre.
Vad menar hon med "längre"?
Försök inte rädda mig.
Sa du nåt?
Nej, jag tänker bara högt.
Jag fick inte packa mycket.
Dags att åka.
Dr Burke.
Tack.
Abbi.
Vattna mina blommor.
Du förstår väl att de måste sköta sig för att avtalet ska gälla?
Det gör jag. Det gör de också.
Du sa att du är ett levande prov, men berättade aldrig om din åkomma.
-Undrar du om du gjorde rätt val? -Nåt sånt.
Du är död, Crain.
Hör du mig?
-Du är död! -Inte illa.
Så jag antar att vi kan lägga till "rädda Burke" på listan?
Vi ger oss inte ut efter Burke.
Enligt vem?
Burke.
Hon viskade ett meddelande till mig.
"Håll fast vid Alex, han kan bota er.
Och försök inte rädda mig."
Sa hon det?
Nåt säger mig att det inte blir lätt att hålla kvar honom.
Nej, han försöker smita ut just nu.
Du skojar, väl?
-Jag skulle bara ta lite luft. -Med alla dina saker?
Inte alla.
Du ska ingenstans.
Hur tänker du stoppa mig?
Jag fixar det.
Introduktion till modern poesi.
-Du har ingen rätt. -Hon bad mig påminna dig.
Låt oss vara tydliga. Om jag ska bota er står ni i skuld till mig.
Visst. Det kvittar.
Och jag tar gästrummet på övervåningen.
Så…
Då är det över.
Vi blir botade.
Varför känns det då som att vi har slutit ett avtal med djävulen?
Undertexter: Tomas Lundholm