EN SERIE FRA NETFLIX
-Skal vi ikke tale om det? -Der er intet at tale om.
Du planlagde en rejse til Europa uden at sige det.
-Jeg sagde jo, jeg ville tage derhen. -Ja, du overvejede det.
Så viste jeg dig hotellet i Paris.
Så talte jeg om fordele og ulemper ved Eurail-passet.
-Du kom for at overvære min fornyelse. -Du sagde aldrig, at du rejste.
Og tre måneder er lang tid.
Så lang tid, som man gør det til.
Er det så det? Efterlader du mig bare her?
På mere end en måde.
Vær ikke sådan en Jeff, Jeff.
Pis.
Jeff? Åh Gud.
Jeff.
Hjælp!
-En eller anden! -Jeg kan hjælpe.
Det er min kæreste. Jeg tror, han...
Åh Gud.
Hej.
Hvordan har du det?
Taler du om mit skudsår eller at blive til et monster uden mit samtykke?
-Du er ikke et monster. -Du bragte mig tilbage som et monster.
Du er i live.
Ja, herligt. Første gang var en fornøjelse.
Hvis der bare var en anden udvej.
Jeg ved, du bare prøvede at gøre det rigtige, men...
Pis. Det gør ondt.
Jeg har altid fået at vide, at jeg ville dø, inden jeg fyldte 40.
Hele mit liv har jeg forberedt mig på en tidlig død.
Slutte fred med det.
Jeg forstår.
Efter den mentale forberedelse
må det være en stor ændring at opdage, at man er udødelig.
Hvad mener du med udødelig?
Jeg troede, du forstod det.
Så jeg må leve med den brændende smerte af dette skudsår for evigt?
Nej. Ikke for evigt. Dr. Sarkov prøver at finde en kur.
En syntetisk stamcelle uden bivirkninger.
Stoler du på ham?
Nej. Jeg holder øje med ham.
Det gør vi alle. Hvis han ikke gør det, finder jeg en kur.
Du har allerede gjort mere end nok.
Det er ikke din skyld.
Det er det på en måde.
Ja, men alligevel ikke. Det var et forkert valg.
-Men du gjorde det af en god grund. -Sig det til Hannah.
Hun kommer over det. Hun skal bare vænne sig til sin udødelighed,
og hun har tid nok takket være dig.
-Det er ikke sjovt. -Det er lidt sjovt.
Du er i godt humør.
-Naturligvis. Jeg bliver kureret. -Vi bliver kureret.
-Hvem bliver kureret?
-Vi bliver kureret. -Ja.
-Men hav ikke de store forventninger. -Du vil kunne synge igen og turnere.
Du vil stoppe med at slagte folk i flæng.
Der er ulemper ved at opgive vores evner.
Er der en ulempe ved ikke at dræbe?
Det bliver sværere at redde dr. Burke.
Hvordan er det anderledes for dig? Du bruger ikke dine feromoner.
Jeg bruger dem.
-Modvilligt. -Det er lige meget.
-Syd sagde ingen redningsoperationer. -Vi må gøre noget.
Syd ville beskytte os. Hvis vi går efter hende, bliver vi mål igen.
-Sært. -Og irriterende. Hvad er den til?
En nyhedsmelding om chupacabra, monsterobservation og Bigfoot.
Bigfoot findes ikke.
"Tacomas Rædsel slår til igen?"
Godt. Det er dig.
Vi klarer os.
Dette er ikke en fængselscelle.
Selvfølgelig ikke.
Hvad tror du, vi laver på Flux?
Jeg tror, I er en hemmelig kvasiregerings-organisation med mandat
til at undertrykke videnskabsfremskridt, som I mener, er en trussel.
Vi bruger ikke vandtortur mod forskere.
Men giver dem en sort pose på hovedet.
Ja, vi har et ansvar for at stoppe farlig videnskab.
Men vi nærer også forskere med konstruktive idéer.
Ingen vinduer.
Så nærende.
-Det er for din sikkerheds skyld. -Og din?
Måske lidt.
Vi er fascinerede af dine syntetiske stamceller.
Deres potentiale er tydeligt.
De kan være et universalmiddel for alle genetiske lidelser.
Du spurgte, hvad det er for et sted.
I sidste ende er det op til dig.
Måske er det din fængselscelle.
Eller måske er det dit øjeblik i rampelyset.
Jeg skal bare bevise værdien af mine syntetiske stamceller.
Kan du se? Jeg vidste, du var klog.
-Hvordan skal jeg gøre det? -Er det ikke tydeligt?
Doktor, helbred dig selv.
Tilda, det er afspærringsbåndet.
Helt sikkert et monster. Se lige den væg.
Noget har besteget den.
Hvem? Ingen af de andre forsøgspersoner viste bivirkninger som Juans.
Det kan være endnu et eksperiment.
Hvem det end er, er de sikkert ensomme. Og bange.
Darcy?
Darcy. Se, det er Darcy.
Kom her. Hej.
Hvad...? Hvad laver du her?
-Sikrer mig, at du ikke er død. -Hvordan vidste du, jeg var her?
Efter Portland aktiverede jeg "Find mine venner" på din telefon.
Men hvorfor? Hvorfor gjorde du det?
For at sikre mig, at du ikke er død. Nu vi taler om det.
-Darcy. -For at ignorere mig i to dage.
Hvad har du lavet? I to dage?
Jeg lover at fortælle dig det. Men vi skal hjem.
-Der er et monster løs. -Endnu en Chupi?
-Der er ingen anden Chupi. -Vi ved ikke, hvad det er.
Vi taler om det derhjemme. Kom nu, Darcy.
Farvel. Vi ses, okay? Hej.
Så er det vel op til os nu.
Måske skal vi tale med den overlevende.
TURNÉER KRÆVER EN BIL
-Pis, det er PJ. -Jeg kan ikke gøre det alene.
-Ring til Hannah. -Hannah vil have plads.
-Kan jeg få et lift hjem? Jeg vil skifte. -Fint.
Jeg ville ikke forvente en samtale.
Hun er i et vedvarende hallucinogenstadie.
Kan jeg gøre andet?
-Henter du en kop kaffe til mig? -Den klarer jeg.
Jeg bruger mine feromoner.
Spor af nervegift?
Hvordan gjorde du det? Du bør ikke være her.
Området er afspærret.
-Lad os se legitimation. -Ja. Okay, vent lidt.
-Nu eller du får stød! -Hvad laver du? Jeg tager det.
Hvordan ved jeg, du ikke har et våben?
Du er bange, fordi jeg er det.
Okay.
Lad os tage det roligt.
Rolig.
Det behøver ikke eskalere. Jeg skal bare se legitimation.
Her er det. Se?
Abbi Singh.
Sikke et smukt navn.
Tak, betjent.
-Jeg håber, tanken er fuld. -Er det alt, hvad du tænker du?
Du har gjort det klart, at du ikke vil snakke.
-Jeg har haft travlt. -Det kan jeg se.
Okay.
Hvem er kunstneren?
Han er god.
Den tilhører Juan.
-Han er bare en ven. -Ja, klart.
Og ja, han er lidt lun på mig.
Det er ret tydeligt.
Men det er ikke andet.
-Desuden har han en kæreste. -Findes denne læge overhovedet?
-Eller ville du bare holde ferie? -Tror du det?
Selvfølgelig findes Sarkov, røvhul.
Jeg har endelig fundet ham, og jeg bliver kureret.
-Bliver du kureret? -Jeg bliver kureret.
-Seriøst? Det er fantastisk. -Ja.
Hvornår? Kan du komme med på turnéen?
Jeg ved det ikke. Jeg...
Åh Gud. Undskyld.
Undskyld, at jeg frøs dig ude. Jeg...
Bandet betyder alt for dig.
Du betyder alt for mig.
-Du har intet at undskylde for. -Men det har du.
-Jeg bliver jaloux, okay? -Det er ikke okay. Juan er bare en ven.
Det håber jeg.
Hold kæft og vis mig, at du er ked af det.
Ja, min dronning.
Ja.
-En babysitter er unødvendigt. -Godt, for jeg skifter ikke din ble.
Sydney bad mig kurere dig, så det gør jeg.
Pak dit naturfagsprojekt sammen og forsvind.
Jeg prøver at spore et monster.
Så gør det ovenpå. Og brug ikke dine feromoner på mig.
Jeg har lavet min egen annullator.
Skal jeg forsvinde? Hvad tænker du om dette?
Tetrodotoksin.
Farvel.
Det tænkte jeg nok.
Men denne tetrodotoksin skaber et vedvarende hallucinogenstadie,
hvis det ikke dræber dig først.
-Hvor vedvarende? -Over 15 timer.
-Hvor har du det fra? -Monsteret angreb et par.
Nervegiften dræbte en af dem
og har fanget den anden i et uendeligt mareridt.
Har du set noget lignende?
-Der er et monster løs. Det må være mit. -Jeg anklagede dig ikke.
-Held og lykke med monsterjagten. -Det er ikke en jagt.
Jeg vil bare gerne hjælpe det.
Du gør en stor indsats for at forstå det.
Nogen må hjælpe det.
Hvorfor giver du ikke din egne evner den samme opmærksomhed?
Jeg skal opdatere Juan og Tilda.
Du er helt urimelig. Du ved godt, at det at dræbe Chupi
er som at skære næsen af.
Den er farlig. Hvorfor kan du ikke se det?
Det lyder, som om han beskytter dem, du elsker. Giv ham en chance.
-Jeg ved, du er vild med monstre, okay? -"Vild med monstre?"
-Tror du ikke, det er andet? -Jo.
Min kunst handler ikke om feticher. Det handler om indre skønhed.
Jeg omfavner Chupi, fordi han er dig.
-Darcy... -Hør.
-Du bliver. -Lad nu... Darcy.
Darcy? Jeg...
Ubetænksom.
Ufølsom. Idiot.
Chupi!
-Hvad gjorde du ved mig? -Jeg lappede dig sammen. Selv tak.
Darcy. Er hun okay?
-Hun er i en bus til Vancouver. -Er hun i live?
Ellers bliver det en foruroligende bustur. Hun kommer tilbage.
Hun holder bare lav profil.
-Jeg må tale med hende. -Hun vil ikke tale med dig.
Sagde hun det?
Ikke til mig, men du prøvede at bide hendes ansigt af.
Hun sagde, hun ville have lidt plads.
-Hvordan har du det? -Hvordan?
Min kæreste droppede mig via en videnskabsmand.
Nej, jeg mener fysisk.
Jeg er følelsesmæssigt ligeglad.
Altså, jeg er lidt øm.
Og jeg tror, at det med giften virkelig forvirrede mig.
Jeg så djævelen.
Men hans brystkasse var et bur.
Og min mor og far var fanget derinde.
Jeg ville hjælpe dem, men jeg kunne ikke bevæge mig.
Nervegiften forårsagede lammelse og hallucinationer.
Og du fik nok til at dræbe et næsehorn.
-Gæt, hvordan jeg ved det. -Helst ikke.
I mellemtiden er du lidt øm og havde mareridt.
-Jeg er vel heldig. -Held har intet med det at gøre.
Din chupacabra omsatte giften. Mine stamceller reddede dit liv.
Tak. Tror jeg nok.
Vi kom sent af sted.
PJ prøvede at indhente tiden.
Vil du ikke have en øl?
Rose og PJ skændtes om sætlisten.
Det er da klart.
Og pludselig begynder PJ at skrige.
"Få dem af mig."
Og jeg siger: "Der er intet på dig."
Han troede, han var dækket af edderkopper.
Han kørte bilen ud over broen.
Derefter husker jeg, at bilen blev fyldt med vand.
Da jeg kom i land, kiggede jeg tilbage.
Bilen var væk.
Og Rose...
...var væk.
PJ...
...væk.
Det er okay.
Pokkers. Finch, ikke igen.
Hej.
Træk jer. Hun er allerede væk. Og ryd det op.
Jeg kan se, hun har ødelagt endnu en sequencer.
Bare jeg vidste hvorfor.
Ved du ikke, hvad hun laver? Hvor interessant.
Hun ved præcis, hvad du laver.
-Hun er ikke glad for det. -Har du talt med hende?
Kortvarigt, men ikke konstruktivt, ellers var du ikke på den fjerde sequencer.
Gad vide, hvorfor information kun går én vej mellem jer?
-Ved du, hvad din underbevidsthed ønsker? -Fair nok.
Hvis du vil helbrede dig selv, må du hellere skynde dig.
For vi løber tør for sequencere.
-Problemer? -Ja, hun...
...lader til at hade dette maleri, og jeg er ikke uenig med hende.
Så...
"Sig mit navn."
Op i røven med det Beetlejuice-pis.
Her er adgang forbudt.
Lad os se legitimation.
-Jeg håber, lægen er okay. -Hans hjerte slår.
-Hvad laver du? -Simon sagde, PJ kørte galt.
Han troede, han var dækket af edderkopper.
Havde PJ araknofobi?
Lige siden han var barn.
Her.
Vores monster gjorde det her.
Det finder vi kun ud af på én måde.
Det er hans gift. Det ved jeg.
Hellere være på den sikre side.
Farvel, skat.
Hvordan jeg har det? Er det ikke det, du vil spørge mig om?
Jeg ville sige, at jeg er ked af det med PJ.
Og se, om du er okay.
Jeg sidder med fingeren oppe i røven og venter på Abbis indlysende forklaring.
Selv hvis monsteret står bag...
Vi ved ikke, om det var med vilje.
Ja. Min empati forsvandt, da PJ's hjerte stoppede.
-Jeg ved, du ikke mener det. -Hvor længe har vi kendt hinanden?
-Syv år. -Nej, så længe har vi kendt til hinanden.
Vi har kendt hinanden et par uger. Er det nok til at blive Tilda-ekspert?
Men jeg ved, hvordan det er at miste en, man elsker.
Had æder en op indefra, men man må finde en måde at tilgive på.
For dig.
Vil tilgivelse bringe PJ tilbage?
Nej.
Hvad er så pointen?
Abbi har taget sine prøver.
Tilda, dit høreværn.
Jeg har ikke brug for det mere.
Efter mange tests er jeg næsten sikker på, at PJ blev dræbt af den samme nervegift.
Det vidste jeg godt. Det sagde jeg jo.
Det er ikke alt. Monsterets nervegift viser tegn på syntetiske stamceller.
Så det hele er Sarkovs skyld.
Ja og nej. Markørerne matchede ingen af Sarkovs prøver, men dem fra Portland.
-Nate. -Nate.
-Men hvorfor er han efter os nu? -Fordi han er et monster.
Forkert.
Nate ligner et, men han drives af noget menneskeligt.
-Som om du ved det. -Ja. Jeg ved det.
-Vi dræbte Melanie og Qamara. -Kan jeg få en opsummering?
Nates veninder.
Så det er en hævnakt?
Hvor kedeligt.
Han vil have os til at lide.
Mor og Ben. Han har ramt jer. Min familie må være de næste.
-Det ved vi ikke. -Jeg kan ikke risikere det.
-Okay, jeg tager med dig. -Også jeg.
-Det er ikke en god idé. -Jeg spurgte ikke.
Hallo! Unge mennesker. Det kommer måske som et chok,
men jeg vil blæse på jeres lille mysterium.
Jeg skal bruge en frivillig ved navn Tilda.
Hvorfor mig?
Jeg har allerede testet deres dna, så jeg skal teste din.
Fint.
Skal vi?
Ejer dine forældre begge steder?
Vi boede over fars kampsportsstudie, og mor ejede bageriet.
Rart at vokse op ved siden af et bageri.
Duften af frisk brød.
Mere lyden af industrielle brødpander, der rammer gulvet klokken fire.
Jeg savner den lyd.
Begge forretninger blomstrede. Vi var alle så glade.
Det er det tætteste, jeg har været på mit hjem, siden helvede brød løs.
Det er slemt nok at se begær i mine venners øjne.
Men at se det i min families ansigter...
Men det er en lykkelig løgn at sige, at du er i Oxford.
Mor har brug for det. Hun har ikke været den samme, siden min far døde.
Verdens sundeste mand. En dag falder han død om af et hjerteanfald.
Nu lejer vi studiet ud til boghandleren, og det har været hårdt for min mor og Ben.
Og mig.
Jeg føler mig som en femårig.
Jeg vil have min mor.
Jeg kender følelsen.
Hvorfor går spritbilister altid uskadte derfra?
-Hvordan har du og din bror det? -Min bror, vi taler sammen igen.
Og...
Paloma har snart fødselsdag. Jeg glæder mig til at deltage.
-Chupacabra-fri. -Ja.
Surt at skulle beskytte ens familie mod sig selv.
Skål for Sarkovs kur.
Juan, kig lige.
Er det Nate?
Han havde hættetrøje på, da han overfaldt Darcy.
-Han er på vej til bageriet. -Han kommer aldrig ind.
KUN ADGANG FOR PERSONALE
Pis, pis!
-Det var ikke monsteret. -Det var min bror.
Altid en aftensnack. Mor slår ham ihjel for at komme for sent.
I det mindste fik du set ham.
Tak, fordi du ikke spiste ham.
-Kan du vende dig om? -Ja.
-Du havde ikke brug for mig, vel? -Teknisk set har jeg ikke brug for nogen.
-Hvorfor er jeg her så? -Fordi jeg ville kondolere.
Klart.
Lyder jeg naturligt sarkastisk?
Okay, så. Du er ked af, at PJ døde.
-Tak. -Hvor mange har du mistet?
Ægte tab.
Ikke bedsteforældre eller hamstere.
Kun PJ.
Da jeg var to år, havde jeg mistet alle.
-Hvordan skete det? -Det der.
Det der. Det er min pointe.
Vi er så besatte af at måle variablerne omkring døden,
at vi ignorerer det mest almindelige symptom. Skrøbelighed.
-Som art er vi svage. -Man kan ikke kurere døden.
Eller, du kan.
-Men det bør du ikke. -Det vil jeg ikke.
Udødelighed, forestil dig det.
Man får aldrig gjort noget, for "der er altid i morgen."
Sandt nok.
PJ's død var en meningsløs tragedie.
Gjort endnu mere meningsløs af den dårlige timing.
Fordi jeg er så tæt på at kurere den skrøbelighed.
Kunne dine stamceller have reddet ham?
Du så, hvor hurtigt Juan nedbryder nervegift.
Derfor ville PJ ikke udvikle Juans bivirkninger.
Det er sandt nok. Nogle stamcellebivirkninger rammer individet.
Men nogle kan være universelle. Se her.
Der er en brutal kamp i den petriskål.
Nates nervegift mod dine hvide blodceller. Gæt, hvem der vinder.
Godt. Så dine syntetiske stamceller er bedre end Nates.
Tydeligvis.
Der er ingen garanti for, at de forhindrer dødsfald.
Jeg leder ikke efter garantier. Jeg leder bare efter en chance.
Og du, Juan og Abbi,
I har alle en chance.
Med så bliver alle som os. Monstre.
Det er dit ord, ikke mit.
Du dræber dine fejlslagne eksperimenter.
Jeg troede, de led.
Og endnu vigtigere, de troede, de led.
Men takket være dig har jeg indset mine fejl.
Vores dna gør os ikke til monstre. Det gør vores handlinger.
-Skulle du ikke arbejde på vores kur? -Den er klar i morgen tidlig.
Genoprettende syntetiske stamceller. Designet til at gøre dig svag.
Altså, menneske.
Bravo.
Jeg er bekymret for Tilda.
Ja, det ved jeg. Det er jeg også.
Hun klarer sig.
-Hvordan ved du det? -Fordi du passer på hende.
TILDA: KUREN ER KLAR
SARKOVS KUR ER KLAR
-Hold da kæft. Abbi! -Åh Gud.
-Hvem ringer du til? -Hannah.
-Er det ikke lidt tidligt? -Ville du vente med sådan en nyhed?
Fair nok.
-Abbi? Er det ikke lidt tidligt? -Sarkov gjorde det. Kuren er klar.
-Er den klar? -Den er klar.
Vil han kurere os?
-Han kurerer os. -Hvem kurerer dig?
-Hannah, hvem er det? -Nej!
Nej!
Hannah?
Bare kør. Kør, kør.
Hannah!
-Hannah! -Hannah?
-Pis. -Abbi!
Hannah!
HANNAH MOORE RINGER
-Hvor er du? -Vil I have jeres ven?
Jeg vil have den kur, hun taler om.
-Nate? Hannah? -Døren til venstre. Han er alene.
-Har du den med? -Hvor er hun?
-Jeg siger hvor, når jeg er menneske igen. -Jeg vil se livstegn først.
Vi ved begge, hun er i live. Intet dræber hende.
Og jeg har forsøgt.
Kom så.
Ikke dig, stinkdyr.
Støjsender.
Husk, at hvis jeg dør, vil hun...
-Så for satan. -Åh Gud.
Han er i live.
Al advarede mig om, at det kunne ske.
Al?
Jeg kan ikke...
SIG MIT NAVN
-Sig mit navn. -Sig mit navn...
Sig mit navn...
SIG MIT NAVN
Sig mit navn...
Isabel Finch.
Hvor latterligt.
Du er hende, ikke?
Jeg er ikke bange for dig, Finch.
Det tog sin tid.
-De skide mareridt. -Det siger du ikke.
Finch?
Ja! Endelig!
Ikke mere skrigeri ud i intetheden.
Hold op med at smadre laboratoriet.
Du bringer mit liv i fare. Begge vores liv.
Jeg smadrer ikke laboratoriet. Det gør du.
Det er et topmoderne anlæg. Det har alt, jeg skal bruge...
Til at få os begge dræbt.
Hvis jeg helbredte mig selv, ville Crain se fordelen ved mine stamceller.
Og inderst inde ved du, at hun lyver.
Hvad gør vi nu?
Det må du vide. Du er chefen.
Han er vågen.
Det virker.
Jeg er et menneske.
-Jeg er også svimmel. -Hvor er Hannah?
Kør sydpå ad I-5.
-Jeg sender adressen om et kvarter. -Måske dræber jeg dig nu.
Så finder I hende aldrig. Det lover jeg jer.
-Hvad hvis han lyver? -Jeg kan ikke løbe den risiko.
-Abbi har fat i noget. -Tilda, vi må redde Hannah.
Du dræbte PJ.
Så ved I, at jeg mener det.
Vi er ikke monstrene.
Idiot.
Dr. Crain? Dr. Lang.
Dr. Nate Lang.
Fra Portland. Ja.
Jeg er i live.
Jeg har noget, du vil have.
Hun er derovre.
-Hannah. -Hannah!
Det er Abbi, det er okay. Vi er her. Det skal nok gå.
Hjælp mig!
Det er okay. Du er i sikkerhed nu.
Dette føles ikke sikkert.
Jeg har glemt, hvor mange gange jeg er død.
Sig, at I rev ham i småstykker.
Sådan da.
Vi byttede dr. Sarkovs kur for dig.
Slap han væk?
Ellers kunne vi ikke finde dig. Men kuren virker.
Du bliver den første, der får den.
Undskyld. Jeg troede ikke, han ville gå efter dig.
-Jeg troede ikke, vi var... -Vidste du, han var derude?
Ja.
Og du tænkte ikke på at advare mig om det hævngerrige monster?
Jeg gav dig plads. Jeg troede, han ville gå efter min familie.
Jeg ved virkelig ikke, hvordan du klarer det her.
Jeg må gå.
Det må du også, før noget eller nogen dræber dig.
-Nej, jeg kan ikke gå. Ikke endnu. -Abbi.
Der er intet godt her.
Det kommer der.
Nå, men fremadrettet...
Hvis et monster hærger, så giv lyd, okay?
Darcy.
Du behøver ikke flytte.
Jeg kan finde et andet sted.
Juan, det er din lejlighed.
Men hvad med møblerne?
Jeg henter dem senere.
Hvad med dine malerier?
Det er bare malerier.
Darcy. Darcy, hør nu.
Jeg ved, hvad du vil sige.
Lad være.
Darcy.
Te amo.
Jeg går om bagved.
Øjeblik.
Jeg kan se dig. Jeg er lige her.
ABBI SINGH RINGER
-Abbi, leder du stadig efter Hannah? -Vi har fundet hende.
Tilda.
Det er jeg glad for.
De ting, jeg var villig til at gøre, da jeg var det bæst,
det fortryder jeg nu.
Du må sige, at jeg ikke bærer nag.
Jeg har faktisk en besked fra Hannah.
Og Darcy. Og PJ.
Ja, det er...
Dr. Lang.
Dr. Crain bad mig hente dig.
Tekster af: Kasper Erik Nielsen