Jeg er træt af at vente på, at Sarkov løser mit problem.
Jeg kurerer os.
EN SERIE FRA NETFLIX
-Hvordan vil du gøre det? -Aner det ikke, men jeg ved dette.
Laboratoriet havde alt, hvad Sarkov havde brug for.
Pis.
Han gav dig ikke meget at gå efter.
-Vi finder ud af det. Det ved jeg. -Vi?
-Jeg tegner grafiske romaner. -Og?
Dr. Burke sagde, at det kan tage hende år at kurere os.
Før vi identificerede mitokondrier som årsag til bivirkningerne.
-Vi har heller ikke måneder... -Det tager ikke måneder.
-Sarkov regnede det ud på en uge. -Vi har ikke en uge!
Sarkov gør klar til nanobothelvede.
-Vi må finde ham nu! -Du hørte dr. Burke.
-Vi skal fokusere på kuren. -Hun sagde, hun ville finde Sarkov.
Jeg ved, du er bekymret for Tilda, men jeg kan ikke gøre det alene.
Det handler ikke om Tilda.
Du ved, hvordan det var at blive overtaget af nanobotter.
Det var frygteligt.
Jeg dør, før Paloma oplever sådan noget.
Jeg dræber enhver, der prøver at udsætte hende for det.
Juan, Sarkov har måske allerede forladt byen.
At genskabe kuren giver mest mening.
Det giver mest mening at lede efter Sarkov.
Jeg har ikke brug for din hjælp. Leg privatdetektiv.
Så kan du lege gal videnskabsmand.
Det er et nedsættende udtryk.
Bare rolig. Du kan godt.
9 ÅR TIDLIGERE
-Kan jeg skaffe jer andet? -Det ved jeg ikke. Kan du?
-Bare regningen, tak. -Går du allerede?
Ærgerligt.
Han flirtede med dig.
-Ja, han vil have drikkepenge. -Måske synes han bare, du er sød.
-Ja, klart. -Du burde invitere ham ud.
-Ellers tak. -Hvorfor ikke?
Skal jeg gøre det? Jeg gør alt andet for dig.
-Hej. -Hej.
Jeg sagde nej, Sydney. Drop det.
-Du skylder 15 plus drikkepenge. -Jøsses.
Undskyld, jeg ville hjælpe.
Det er slemt nok, at afdelingen fornærmer mig.
-Jeg vil ikke gøres til grin af dig. -Jeg gjorde ikke grin med dig.
Vi ved begge, at jeg er et misfoster.
-Sig ikke det. -Det gør alle andre.
Alle andre kan sutte pik.
-Du skal være sød ved mig. -Nej. Du kan ikke fyre mig.
Du finder aldrig en anden, der vil finde sig i dit pis.
-Hvorfor finder du dig i mit pis? -Du er min ven, og jeg kan lide dig.
Det knuser mit hjerte, at du ikke kan se, hvor fantastisk du er.
Hvad hvis han siger nej?
Så siger han nej. Det er ikke verdens undergang.
Har du brug for byttepenge?
Ellers tak.
Jeg har dig.
Jeg har ikke brug for andre.
Ja. Tilbage til laboratoriet.
AGDS kurerer ikke sig selv.
Ved du, hvad du vil have?
-Har I statens bedste tunsandwich? -Tre år i træk.
Hvilken stat?
Washington.
Super.
En cheeseburger med pomfritter og en milkshake.
Det er snydedag.
-Vi er da tæt på hjemme. -Vi skal nå frem og omgruppere.
Og vi skal stoppe transformationerne.
Jeg er mere bekymret for Flux. De ønsker os døde.
Se bagsiden af din hånd.
Charmerende. De er nye.
Stamceller har en udløbsdato ogforværres, når de nærmer sig.
Jeg ved, hvad stamcelletræthed er.
Leverpletterne er tegn på træthed.
-Jeg må ordne det. -Vi har brug for Alex.
-Så dræb ham ikke. -Jeg lover intet.
-Hvor er den anden kvinde? -På toilettet.
Hun sagde, jeg kunne få den.
Hun giver.
-Hun skal betale for den tallerken. -Super.
FORBUDT OMRÅDE
Det er isoleret.
INGEN ADGANG
Forladt. Svært befæstet.
Og uhyggeligt.
Det skriger Sarkovs navn.
Uhyggeligt og isoleret er ikke den rygende pistol, du tror, det er.
Burke. Sarkov.
Portland-biohackerne. Monday.
-Skrupelløse forskere. -Ja.
De boede alle på forladte eller isolerede steder,
så langt væk fra andre som muligt.
Det her er en skruppelløs forskers laboratorium.
Eller til speed.
Vil du hjælpe eller ej?
Jeg er her jo, ikke? Hvad er planen?
Se dig omkring.
Hvis Sarkov er der, bliver du til en chupacabra.
Kun, hvis jeg skal.
Kom så.
-Ægte russiske. -Begge kasser?
Ja, tag de to derovre. Og du får den her med gratis.
Tjek lige vægten.
-Vi tog begge fejl. -Owen, hold kæft!
Hvem fanden er derovre? Kom frem.
Så går det løs.
-Hvem er de tumper? -Du sagde, stedet var sikret, Greg.
Stedet er sikret, Elliot.
-Hvem fanden er I? -Vi er ingen. Vi så ikke noget.
Vi beklager at måtte forstyrre jeres... dag.
Vi går nu. Owen, kom så.
-Vi går ingen steder. -Owen.
Men vi leder efter Sarkov, og ingen af dem er Sarkov.
-Men de er jo kriminelle. -Kriminelle?
Jeg er en skide iværksætter.
Owen!
-Jeg har lige fået den trøje. -Du kunne have fået os dræbt.
Og du kunne have dræbt ham. Heldigt, at jeg kunne stoppe dig.
Og stoppe blødningen og ringe efter hjælp.
Det var ikke sket, hvis du var gået.
Jeg er overrasket over, at du bare ville gå,
eftersom han solgte ulovlige våben.
Den fyr er ikke vigtig.
Det eneste vigtige er at finde Sarkov.
-Du har ændret dig. -Virkelig?
Jeg taler ikke om chupacabraen.
Jeg taler om dig. Da det begyndte, tænkte jeg:
"Hvis nogen vil bruge deres kræfter på at bekæmpe kriminalitet,
bliver det Juan." Ved du hvorfor?
-Fordi jeg læste tegneserier som barn? -Nej.
Fordi du elsker tegneserier. Ved du, hvad vi gjorde som børn?
Vi talte om, hvor fedt det ville være, hvis Sarkov gav os evner.
-Kan du huske det? -Det husker jeg ikke.
Det gør jeg.
Du sagde: "Det er lige meget, hvilken evne du får,
for det er ikke evnen, der skaber helten, det er personen."
Jeg...
Det husker jeg heller ikke.
Ja.
Virkelig?
Jeg beholder dette.
Hej bror.
Paloma vil vide, hvorfor du ikke har svaret.
-Du kommer, ikke? -Det vil jeg, men...
Hvad er vigtigere end din nieces fødselsdag?
Det lyder som et snydespørgsmål.
Bare et spørgsmål.Hvad er vigtigere for dig end din nieces fødselsdag?
Ikke noget.
Vi ses på lørdag.
Proprioceptiv hukommelse.
Hvaba?
Det er en konflikt mellem sanseopfattelsen og hukommelsen.
-Det er derfor, du klør dig på protesen. -Det klør bare.
-Du er her tidligt. -Jeg er overrasket over, at du er her.
-Lad være. Jeg er uforgængelig. -Som en kakerlak.
Undervurder aldrig en kakerlak, agent.
Når alt andet på planeten er dødt, er de her stadig.
Apropos det.
Den blev fundet ud for kysten.
Dr. Burke lever stadig.
Du må gøre noget ved det. Sæt alle på sagen.
Du er stadig på mit kontor.
Beder du mig fokusere hele min enhed på én forsker?
-Nej, jeg siger det. -Én forsker?
En ekstremt farlig forsker, som også er terper,
og derfor er hun din førsteprioritet.
Hvorfor?
Bare kald mig nysgerrig.
Nysgerrighed er ikke en del af jobbeskrivelsen.
Hvis hun er i live, så er det på lånt tid.
-Jeg vil have visuel bekræftelse. -Naturligvis.
Ja.
Nej.
-Hej. Hvorfor ringer du så sent? -Hør her.
For det første måduikke sige det til mor.
-Sige hvad? -For det andet er det nok ingenting.
Ben, hvad fanden? Bare sig det.
Mor fandt en knude.
Hvor?
Du ved...
-Dér. -For Guds skyld, hun er vores mor.
Du kan sige "hendes bryst." Hvad sagde lægen?
Vi venter på resultaterne.
Hun har allerede fået en biopsi. Hvorfor ringede du ikke noget før?
Mor ville ikke bekymre dig. Duved,hvordan hun er.
Ja.
Men hvis du tilfældigvis kom hjem...
-Bare en weekend? -Jeg kender rutinen.
-Det ville redde mors dag. -Jeg finder på noget.
Kommer du så?
Så snart jeg kan.
8 ÅR TIDLIGERE
FLYTNING ELLER OPBEVARING
Døren er åben.
-Sydney? -Godt. Kommer du lige?
Jeg skal vide, om det er det rette sted.
Gud!
-Hvad skete der? -Bare den sædvanlige ekkymose i øjet.
Flænger på læberne. Måske et brækket ribben?
Blå mærker fra stump vold. Jeg har hjernerystelse.
Jeg mener, hvordan? Hvordan skete det for dig?
Det er en sjov historie.
-Du lader vel ikke sofaen stå der? -Skift ikke emne.
-Vi bør få dig på hospitalet -Nej. Slet ikke.
Intet hospital. Intet politi.
Alex, hvem gjorde det mod dig?
Det forskningslegat?
Det fik vi ikke.
Legatet var 150.000 dollars. Hvem ville give dig så mange penge?
En, der ville gøre det, hvis de ikke fik deres renter betalt til tiden.
Jeg har indtil på lørdag til at skaffe pengene.
Ellers dræber de mig.
Sydney, jeg ved ikke, hvad jeg gør.
-Hvad tænkte du på? -At vi manglede penge til forskningen.
At du allerede havde bidraget alt for meget.
Det handler ikke om pengene. Yake har sikret mig for livet.
-Vi har intet at bekymre os om. -Du skal ikke bekymre dig.
-Jeg har bare intet. -Det er noget pis, og det ved du.
Hvor meget?
En kvart million.
-Jeg ringer til banken. -Du kan ikke give så mange penge.
Du får dem ikke. Jeg investerer i dig.
Du skal hjælpe mig med at kurere AGDS.
Jeg glemmer det ikke.
Det får du ikke lov til.
Din fabelagtige idiot.
Hvis du brugte mere tid på arbejdet og mindre tid på din kæreste,
ville vi ikke have denne debat.
Det er ikke kun en debat. Juan sagde, at nanobotterne er farlige.
Og han er ikke min kæreste.
Din ven, som er dig kær, prøver at sabotere mine anstrengelser,
fordi du forrådte ham?
Og du undrer dig over, at man ikke kan lide dig.
Nej, jeg gør ikke.
Det undrer jeg mig slet ikke over.
Løgner.
Jeg forstår ikke hele konceptet med, at livet er en popularitetskonkurrence.
Bare drop din ensomme ulv-rolle.
Hvis nogen kender til fordelene ved en facade,
er det pigen, der brugte sin fars kort til at starte et band.
Lad denne samtale være forbi.
At bekymre sig om andre er ikke et tegn på svaghed, Al.
Jeg så dit ansigt, da vi fandt den døde mand i bilen.
Han hed Hank.
Se selv. Du bekymrer dig.
Dette... er grunden til, at Monday bygger robotter.
Jeg har givet dig en opgave. Tilbage til arbejdet.
Javel, boss.
Pis, pis, pis...
Hannah.
-Abbi. -Du sagde, du ville være alene.
Men min mor har måske kræft, og jeg har brug for en at tale med.
Det er jeg ked af at høre. Hvis jeg kan gøre noget...
Det kan du. Jeg genopbygger Sarkovs genoprettende stamceller,
og jeg kunne bruge din hjælp i laboratoriet.
-Jeg kan ikke hjælpe. -Jeg kan tale dig igennem det.
Kan Juan eller Tilda ikke hjælpe?
De har selv gang i deres.
Beklager, Abbi. Jeg kan ikke.
-Hvorfor er alle imod mig? -Jeg kan bare ikke hjælpe dig.
Jeg hjalp Finch, og folk blev dræbt. Jeg hjalp dig, og jeg blev tortureret.
Det er en anden situation. Du kommer ikke til skade.
Det kan du ikke love.
Beklager.
Du ved, jeg gør alt for din skyld, ikke?
-Jeg er grunden til, at du er i live. -Du er grunden til, at jeg er fanget.
-Hold da kæft. -Jeg har jo ikke noget valg.
Eksperimentet skal lykkes. Jeg skal lave kuren.
Sig, at du vil hjælpe mig.
Hør lige dig selv.
Du lyder fandeme ligesom Sarkov!
Intet af dette ville ske for mig, hvis du var blevet ude af mit liv.
-Du er grunden til, at jeg er et monster! -Hannah!
Du er ikke et monster.
Nej, jeg er ej.
Det er du.
-Juan. -Hej.
Jeg ville komme tidligt for at hjælpe med festen.
-Er det et problem, kan jeg bare... -Du er familie. Du er altid velkommen.
Renata? Paloma?
Tío Pendejo er her.
Ville I tumper dø af at støvsuge?
-Finch, hvad laver du her? -Slap af, Cobra Kai.
Jeg vil ikke have en omkamp. Ikke endnu.
-Hvor er Sarkov? -Jeg vil hellere tale med dr. Burke.
Virkelig? Surt for dig.
-Vi bestemmer ikke, hvem der kører bussen. -Hvorfor? Hvad er der sket?
Crain forsøgte at lave Sarkovs kur fra den døde Portland-nar.
Så bestiller vi vist pizza.
Hun injicerede os midt i forvandlingen, og nu ændrer vi os tilfældigt.
Så medmindre du har fundet en måde, må vi finde Alex.
Tak, Finch.
-Har du det? -Ikke endnu, men jeg er tæt på.
Hvor tæt på?
Jeg prøvede at skabe en ny mitokondrie af vores egne uskadte sektioner,
men det mislykkedes.
Hvis det hjælper, prøvede jeg også og fik samme resultat.
Jeg er sikker på, at et samarbejde vil accelerere vores fremgang.
Jeg sætter pris på optimismen, men der er en grund til,
at Alex kunne gøre det på en uge.
Ja, det ved jeg. Han er et supergeni.
-Og han kan være hvor som helst. -Nej, han er i byen.
Hvordan ved du det?
Dr. Burke?
Fordi vi har kendt ham hele hans liv.
Han er her, fordi han er utålmodig.
Det er godt, for det her begynder at gøre ondt.
-Ikke på en god måde. -Det er ikke godt.
Det siger du ikke. Jo længere vi transformerer,
desto hurtigere nedbrydes systemet.
Der er mange flere interessante måder at dø på.
Juan leder efter ham. Vores energi bør bruges herinde.
Du finder ikke ud af det. Du er faktisk et ordentligt menneske.
-Du kan ikke tænke som ham. -Altså skruppelløst?
Hvorfor pakker vi det ind? Han er bindegal.
Så vil jeg tænke som en galning.
Okay.
Jeg er Alex Sarkov. En egoistisk, selvcentreret, narcissistisk nar.
Jeg tror, jeg altid har ret.
Nu skal jeg reparere beskadiget mitokondrie-dna.
Men jeg vil ikke identificere problemområderne.
Hvorfor skulle jeg bryde mig om testpersoner?
Jeg har bedre ting at lave. Så...
Jeg vil bare...
Jeg erstatter den med mine egne mitokondrier.
Det er løsningen.
Abbi, det virker som et skud i tågen.
Det er forsøget værd.
7 ÅR TIDLIGERE
Hvorfor betyder det så meget for dig? De døde, da jeg var to.
Ja, men det er årsdagen. Jeg tænkte, du ville mindes dem.
Jeg kan ikke huske, hvordan de så ud. Hvordan skal jeg så sørge?
Det er dine forældre.
Du må føle noget for dem.
Dr. Hallenbeck sagde, at følelser er spild.
Hallenbeck var din rådgiver, ikke din forælder.
Sådan går det, når man starter på universitetet som femårig.
Opfostret af videnskabsfolk, som ikke lod dig have en barndom.
Vi får stadig kage til min fødselsdag.
Du må da føle noget. Mærker du noget?
Intet.
Måske en ulmende modvilje mod deres egoisme.
Det er altid noget.
Ingen vil høre, hvor vred du er over, at dine forældre omkom i en brand.
Det er okay at være vred, hvis det er sådan, du har det.
Du skal bare forstå, at der ikke er en forkert måde at sørge på.
Hvem skal jeg sørge over?
Ingen.
Vi begynder kliniske forsøg i næste uge med børn...
Du ville sikre dig, at jeg ikke støder dem fra mig
med min frastødende personlighed?
Nej, jeg tror bare ikke, at lidt følsomhed ville skade.
Nej.
-Undskyld, jeg ikke er et bedre menneske. -Det var ikke det, jeg mente.
Det ved jeg godt.
Jeg har tænkt meget over det, og du har allerede gjort så meget for mig.
-Du lånte mig en kvart million dollars. -Gider du glemme pengene?
Nej.
Du er min første rigtige ven.
Lad os være ærlige. Du er min eneste rigtige ven, og jeg...
Hvad skulle jeg gøre uden dig? Eller noget.
Jeg går ingen steder. Eller noget.
De var her begge for et par dage siden.
-De snød sig til en gratis burger. -Kan du huske andet?
Jeg måtte betale for burgeren med drikkepengene.
De fik også en milkshake.
De stjal også en tallerken.
Hende her sagde, at hun tænkte mere på "Flax."
Hende her sagde: "Dræb ham ikke."
Jeg må tilbage til arbejdet.
Benning.
Burkes tre terpere. Jeg vil have dem fundet.
Vi bør bruge tiden på at lede efter Alex.
Hvordan kan du stole på ham efter alt det?
Jeg ved, hvorfor han opfører sig sådan.
-Under det gnavne ydre... -Er der et gnavent indre?
Og under det en bange lille dreng, der havde en dårlig barndom.
Han voksede op i et laboratorium, blev eksperimenteret på.
Han blev behandlet som udstyr.
-Hvad tror du, det gør ved folk? -Han er ikke offeret her.
Hun har ret. Din hengivenhed til ham er vildledt.
-Se bare der. -Hold kæft.
Hvad?
Finch.
Han er heller ikke en skurk.
Han brugte hele livet på at skubbe folk fra sig,
fordi han mener, det er sikrere at være alene end at miste nogen.
Det, der skete med Sarkov, er meget trist,
men det forklarer kun hans handlinger, det undskylder dem ikke.
Der er intet her.
Vi har ikke brug for Alex' mitokondrier. Enhver rask er fin.
Den risiko løber jeg ikke.
Det eneste raske mitokondrie var Sarkovs.
Og vi ved, at den kurerede Nate.
Måske brugte han toilettet ovenpå.
Vent. Jeg har vist fundet noget.
Sådan.
Selv tak.
Det er farligt territorium.
Vil du holde på Alex' hemmelighed eller leve?
Ærligt talt? Begge dele.
Endelig.
-Hvad siger I til hinanden? -Én beholder?
Nanobotter er små, men det virker ikke som nok.
Jeg tjekker, om printeren virker.
Omstændighederne taget i betragtning, ville det være...
Hvad er det modsatte af "ubesindigt?"
-Fornuftigt. -Og hvordan er det fornuftigt?
For at sikre os, at nanobotterne ikke er farlige.
-På grund af din kærestes beskeder? -De kommunikerer med hinanden.
Ja. De er nanobotter.
Det er ligesom det, de gør.
De kommunikerer. Derfor har jeg brug for så mange.
Så skynd dig.
Jeg forrådte mine venner, fordi jeg troede på dig.
Men hvis de er så slemme, som Juan siger, så har vi et problem.
Det lover jeg, Tilda.
De er ikke farlige.
Det var satans.
Noget nyt?
Ikke endnu.
-Jeg vil se. -Vent lidt.
Den er stabil.
Det virkede.
Sarkovs mitokondrie er nøglen. Det burde kurere alt.
-Også tilfældige forvandlinger? -Ja, alle vores bivirkninger.
Jeg gjorde det.
Fantastisk.
-Lad mig se. -Vent. Nej!
Sig, at du har lavet mere.
Det var al Sarkovs dna, vi kunne finde.
Pis! Vi må finde Sarkov.
Vi må finde Sarkov.
Føler du dig magisk? Lad os se dine magiske fingre.
Værsgo. Okay.
-Sig "abracadabra." -Abracadabra.
ABBI: JEG KAN KURERE OS!
Hold da kæft.
MEN JEG SKAL BRUGE SARKOVS DNA!
Nej. Satans og pis.
Perdón! Nyd festen. Burgerne er næsten færdige.
Pas på bandeordene.
Jeg er lidt distraheret. Der sker meget i Seattle.
-Hvad hedder hun? -Nej, sådan er det ikke.
Så kan det vente.
Du er her med din familie.
-Godt at have dig her. -Det er godt at være her.
TILDA RINGER
Hold da kæft.
Er det hende? Du sagde, det ikke var sådan.
Det går hurtigt. Det lover jeg.
Jeg er straks tilbage.
Jeg håber, hun er det værd.
Du ignorerer mig i en hel uge, og nu ringer du?
Jeg begyndte at skrive svar på alle dine nanobotadvarsler.
Jeg skrev og skrev, og så indså jeg,
at dette ikke er en sms, men et opkald.
Så, nu foretager jeg et opkald.
Tror du virkelig, du kan ringe og lade som ingenting?
Jeg forhindrede dig i at gøre dig selv til grin. I kunne ikke narre Al.
Vær ærlig.
På en skala fra et til...
..."for satan i helvede," hvor slemme er de nanobotter?
Da du rejste, invaderede nanobotterne vores krop og tog kontrollen.
Jeg var fanget inden i mig selv.
Så "for satan i helvede." Forstået.
-Ja. For satan i helvede. Sig, hvor du er. -Nej.
Tilda, hvorfor gør du det her?
Hvis du hjælper ham, bliver det sværere at blive normale igen.
-PJ var min normale. -Åh, Tilda.
Tilda, nej...
Du går an.
Hej.
-Festen er omme bagved. -Jeg er her ikke for at feste.
Hvor er dr. Sydney Burke?
-Kommer du fra Flux? -Har hun kontaktet dig?
Hvad vil du med hende? Hvad er det for en forklædning?
Så. Fokuser. Ellers ødelægger jeg din nieces store dag.
Det skulle du ikke have sagt.
-Tag en drink. -Tak.
-Hvor blev Juan af? -Han måtte tage et opkald.
Han skal skynde sig, ellers går han glip af burgerne.
Burgere er det sidste, han tænker på lige nu.
Okay...
Jamen, for satan da.
Juan?
Hej...
Så der er noget vigtigere for dig end din nieces fødselsdag.
-Jeg har intet valg. -Du har masser af valg.
Jeg forstår ikke, hvorfor du bliver ved med at rejse.
Hvis jeg fortalte det, ville du ikke tro mig.
Hvis du går nu, skal du aldrig komme tilbage.
Det er ikke fair...
Det er ikke fair, at du behandler min familie,
din familie, som en eftertanke.
I er ikke en eftertanke. Jeg sværger.
Så bevis det.
Kom tilbage til festen. Det, der sker i Seattle, kan vente.
Det kan det ikke.
-Det kan det ikke. -Drenge? Det er tid til kage.
Alejandro, hvad sker der?
Juan rejser.
-Skal du køre? -Ja.
Hvorfor?
Hvad skete der?
Beklager.
Hej.
Jeg har et problem.
Jeg vidste ikke, hvem jeg skulle ringe til.
Kan...? Hold da kæft!
Er Flux-agenten virkelig en klovn?
Jeg troede, du mente det metaforisk.
Juan. Det er okay. Det går nok.
Jeg... Jeg skulle være blevet og hjulpet dig.
Men det gjorde jeg ikke, for jeg er egoistisk.
Nej, jeg var den egoistiske.
Jeg brugte nanobotterne som undskyldning for at gå efter Tilda.
Jeg brugte feromoner mod Hannah, så hun hjalp mig.
Jeg tror, du vinder.
Ja. På den lyse side...
Jeg indså, at jeg skylder dig en undskyldning.
Jeg vil ikke bruge mine feromoner,
men når jeg har brug for noget, bruger jeg dem gerne.
Hvis jeg var lidt mindre egoistisk, så det måske lysere ud.
Lad os begrave klovnen og tage tilbage til laboratoriet.
Ja.
Du, Abbi...
Tror du, vi kan blive mennesker igen?
På et genetisk plan, ja.
Efter alt det, vi har gjort?
Jeg ved ikke.
Ja.
Det tænkte jeg nok.
Men jeg finder ud af det. Og det gør du også.
-Hvordan vil du gøre det? -Den bro krydser vi, når tid er.
-Bro. -Hvilken bro?
-Jeg ved, hvor Sarkov er. -Hvad?
Da jeg talte i telefon med Tilda, hørte jeg en lyd og...
Kom her.
Kan du se? Her.
De er i Fremont.
Okay.
Der er noget galt med nanobotterne.
Endelig. Tak.
Vi finder ud af det, før den næste omgang prøver.
Næste omgang?
Videnskab er ikke en eksakt videnskab, Tilda.
Hvis vi ventede på perfektion, ville vi intet udrette.
Det var ikke aftalen.
Vi blev ikke enige om noget. Jeg udfører min forskning.
Og hvis du ikke hjælper mig, hindrer du mig.
Du sagde, din plan ville redde liv, ikke gøre folk til robotmonstre.
Du skuffer mig, Tilda.
Jeg troede, du forstod, hvad jeg prøvede at gøre.
-Vi tog vist begge fejl. -Det gjorde vi vel.
Hvad i fanden?
Hvorfor er du overrasket?
Jeg sagde jo, jeg var bevæbnet.
Jeg beklager. Jeg tror bare ikke, det fungerer.
Javel, ja.
Før jeg går...
Nej!
Du rører dig fandeme ikke.
Du havde ret. Han var for utålmodig til at forlade byen.
Lad mig føre ordet, når vi kommer derind.
Jeg klarer mig, tak.
-Kom så. -Dine transformationer accelererer.
-Det kan være stamcelletræthed. -I så fald...
Sådan der.
Jeg skal gøre alting selv.
Nanobotprinteren er en vigtig del af mit arbejde.
-Ved du, hvad du har gjort? -Jeg gjorde nok hendes liv meget lettere.
Du skulle bare vide.
Naturligvis er du her. Jeg har ikke tid.
Du må komme tilbage senere. Der er en personalekrise.
Det er udelukket. Jeg har brug for permanens.
-Du er den eneste, der kan hjælpe mig. -Hvorfor skulle jeg det?
Jeg kan give dig en ny overførselsmetode.
-Virale vektorer. -Sydney sagde, det ikke ville fungere.
-Sydney løj for dig. -Du ville gøre det, ikke?
Du ville forråde din ældste ven for hendes syge "det"
på grund af dum videnskab.
Dårlig timing.
Åh Gud. Det håber jeg ikke.
Jeg håber virkelig, at du vil redde mig.
Jeg ved, vi har været uenige, men jeg har altid holdt af dig.
Sydney, du har altid været min bedste ven.
Tro mig, når jeg siger, at uanset hvad der sker,
har du intet at bekymre dig om.
-Dig derimod... -Alex!
Det hele er snart overstået.
Tekster af: Kasper Erik Nielsen