‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫טוב, דבר כזה לא רואים כל יום.‬
‫אני לא רוצה לראות דבר כזה באף יום.‬
‫תראו כמה הלב שלו גדול.‬
‫הגודל של אבי העורקים היורד‬ ‫כמעט כפול מהרגיל.‬
‫תראי, מאחורי הלב יש ריאה שלישית.‬
‫אדיר.‬
‫חבל שהיינו צריכים להרוג אותו‬ ‫כדי לראות את זה.‬
‫"היינו"? עשית הכול לבד, סקובי-דו.‬
‫לא עשיתי את זה בכוונה.‬ ‫-ספר את זה לצוואר שלו.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אז בנוסף לכל זה, אני גם קניבל.‬
‫ברור שלא.‬
‫כדי להיות קניבל אתה צריך להיות אנושי.‬ ‫-אמרת שאנחנו אנושיים.‬
‫אמרתי "מבחינה טכנית".‬
‫אם אנחנו לא אנושיים, אז מה אנחנו?‬
‫אתם...‬
‫"היה לי טוב‬ ‫היה לי רע‬
‫"הר געש של קוקאין‬ ‫טיפסתי עליו בדמיון‬
‫"מי האנשים האלה?‬ ‫למה אנחנו מדברים על זה?‬
‫"אתה טוב מדי בלעשות לי בלגן"‬
‫- לפני -‬
‫"בכל פעם שאתה אצלי בראש‬
‫"אני חושבת על הבחורים שאצלי במיטה‬
‫"אני לא מאמינה שאני לא מתה‬
‫"אבל אני לא מתה‬
‫"אל תלך‬
‫"אבל אני לא מתה‬
‫"אני לא מתה‬
‫"אני לא מתה"‬
‫מוזיקה היא קסם.‬
‫שרדתי בבית הספר הקתולי בזכות "ביקיני קיל".‬
‫"סלבריטי סקין" של הול עזר לי‬ ‫לזרוק את החבר השני שלי, וגם את השלישי.‬
‫- טילדה -‬
‫כל דבר של ברודי דייל מזרים לי אדרנלין.‬
‫מוזיקה היא השמיכה שבזכותה חם לי.‬
‫היא הדגל שאני מניפה‬ ‫כשאני מפרקת את המחסומים.‬
‫היא מוציאה אותי מעצמי‬ ‫ומשנה את ההשקפה שלי על העולם.‬
‫ככה אני יודעת שאלוהים קיים.‬
‫אז...‬
‫כדי ש"איצ'י ניפלס" תוכל‬ ‫לחלוק את החוויה הקסומה הזאת‬
‫עם הקהל שלכם,‬ ‫נצטרך בירה אירופאית בחדר האמנים.‬
‫נשמח להופיע אצלכם.‬
‫מלכתי!‬
‫טוב, זה לא כמו הדרישות של קניה.‬
‫אני תמיד מעדיף בירה אירופאית‬ ‫על פני מכונת ברד עם קוניאק.‬
‫מותק, את קפואה.‬ ‫-זה כלום.‬
‫שכחת לקחת את הכדורים שלך?‬ ‫-הכדורים שכחו אותי.‬
‫החבילה הבאה עוד לא הגיעה. אני חוסכת.‬
‫כן, אבל...‬
‫את קרה, כאילו...‬
‫קרה כמו זומבי.‬
‫במשא ומתן אני באמת מלכת הקרח. תחמם אותי.‬
‫ההורים שלי לא רצו שאלך בעקבותיהם.‬
‫אבא שלי היה אלוף קלארי פיאטו,‬ ‫אבל הוא מעולם לא לחץ עליי להתחרות.‬
‫בסיאטל טיימס היה כתוב שאמא שלי‬ ‫מכינה את הבגט הכי טוב בעיר,‬
‫אבל היא מעולם לא גררה אותי למטבח.‬
‫- אבי -‬
‫ההורים שלי רצו שאמצא משהו שאני אוהבת.‬
‫ואני אוהבת מדע.‬
‫כי המדע הוא באמת הגבול האחרון.‬
‫אני לא מאמינה ששלחת את המכתב.‬ ‫-למה לא? זאת האמת.‬
‫זה נואש.‬
‫את יכולה כבר לספר להם שאת סובלת‬ ‫מתסמונת גנטית שהתגלתה לאחרונה.‬
‫סבלתי, בעבר, וזאת הפסקה הבאה.‬
‫אל תתייחסי אליה. לדעתי המכתב שלך מעולה.‬
‫כזאת את. מלאת תשוקה, כנה ואמיתית.‬ ‫הם צריכים להיות משוגעים כדי לא לקבל אותך.‬
‫תודה, פול.‬ ‫-אוקספורד.‬
‫איזה בזבוז זמן.‬
‫אם את מתעניינת במחקר טהור,‬ ‫תנסי להתקבל לפלאקס.‬
‫הם כמו דארפ"א של הביו-גנטיקה.‬
‫יותר הבלקווטר של הביו-גנטיקה.‬ ‫-משהו מאוקספורד.‬
‫כבר?‬ ‫-זה לא יכול להיות טוב.‬
‫הזמינו אותי לראיון!‬
‫אם אתקבל, אני אעבור לאנגליה.‬
‫אני אצטרך לבטל את האינטרנט ולנתק את החשמל.‬
‫אני פשוט אתרום את הספה...‬
‫כדאי שתתקבלי קודם.‬
‫אני אצטרך גם למצוא דרך לשלוח את התרופות.‬
‫תשיגי מרשם מקומי.‬ ‫-אי אפשר.‬
‫החומר הזה נדיר.‬
‫הכול באשמת אחי אלחנדרו.‬ ‫הוא ממש אהב קומיקס.‬
‫אז כשגדלתי חרשתי את "אל פוארטו",‬ ‫"סונאמבולו", "ופון טקס-מקס",‬
‫"היגואר".‬
‫אהבתי את כולם.‬
‫- חואן -‬
‫אבל אז רציתי להרחיב את אופקיי.‬
‫טוב, אלחנדרו לא התרשם.‬
‫הוא חשב שמארוול, די-סי או מנגה‬ ‫לא יוכלו ללמד אותי מי אני‬
‫ומאיפה באתי.‬
‫אמרתי לו שאני אזרח העולם,‬
‫אבל הוא אמר,‬ ‫"אתה מטומטם לא מהעולם הזה", אז...‬
‫אז פשוט המשכתי לקרוא אותם.‬
‫ואז קרו החיים ועוד כל מיני דברים.‬
‫מתברר שהוא לא טעה.‬
‫היו עולמות שהיה אפשר לחקור‬
‫דרך ההבנה של הקומיקס שגדלנו איתו.‬
‫ולכן התחלתי ליצור את "שוגר סקאל".‬
‫בלש פרטי קטלני שהוא גם מתאבק...‬
‫שהראש שלו הוא גולגולת מסוכר.‬
‫כן. אני חושב שאלחנדרו היה אוהב אותו.‬
‫אתה יצרת את זה?‬
‫יצרתי, כתבתי, איירתי,‬ ‫צבעתי והוספתי כיתובים.‬
‫השאלה שלי, מר רואיז...‬
‫רואיס.‬
‫איפה הדפסת את זה?‬
‫כאן? במוסד שלנו?‬
‫באמצעות הציוד שלנו, הדיו שלנו והנייר שלנו?‬
‫כמה עותקים הדפסת?‬ ‫-של הגיליון הזה?‬
‫בערך...‬
‫בערך אלפיים.‬
‫אלפיים?‬
‫מהגיליון הזה? כמה גיליונות פרסמת?‬
‫רק 11, ובהיקף הרבה יותר קטן.‬
‫הביקוש עלה מאוד אחרי הביקורת בקומיק-קון.‬
‫בזבוז משאבי בית הספר ייפסק ברגע זה.‬
‫מכון סיאטל לאמנות‬ ‫הוא לא מינימרקט שמוכר זבל להמונים.‬
‫אני אתן לך חמישה אחוז מההכנסות.‬
‫עשרים אחוז.‬ ‫-עשרה.‬
‫עשרה.‬
‫מר רואיס?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, כן, הכול בסדר.‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫יש לי רק קצת סחרחורת.‬
‫אתה יכול לעשות את זה במקום אחר.‬
‫כן. תודה.‬ ‫-כן.‬
‫כי הדיפלואידים‬ ‫היו מעטים יותר מהפוליפלואידים.‬
‫כי הדיפלואידים...‬
‫היו מעטים יותר...‬
‫מהפוליפליאידים!‬ ‫-מהפוליפליאידים!‬
‫זו בדיחה קצת חלשה.‬
‫ממש לא.‬ ‫החוג לביו-גנטיקה צריך קצת קלות דעת.‬
‫מיס סינג, את משב אוויר צח.‬
‫את מרשימה מאוד.‬ ‫-מרשימה מאוד.‬
‫ואני רוצה להיות הראשונה שאומרת ש...‬ ‫-אני אשמח להיות המנחה שלך.‬
‫אמרתי קודם.‬
‫גארת', תעשה לי טובה.‬ ‫השאלה היא את מי אבי רוצה.‬
‫אני חושבת שהיא רוצה מורה שהיא אישה.‬
‫מישהי שמודעת היטב לקשיים‬ ‫שרק נשים במדע מתמודדות איתם.‬
‫הוא לא יבין אותך כמוני.‬
‫אדיב מאוד מצדך.‬
‫אתם מוכנים לסלוח לי לרגע?‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-לשירותים.‬
‫היא שלי!‬ ‫-את לא הולכת לשום מקום!‬
‫סליחה.‬ ‫-אתה מוכן לזוז?‬
‫שוב סליחה.‬ ‫-אני צריכה...‬
‫סליחה!‬
‫אני אסלח לך על כל דבר.‬ ‫-מה?‬
‫אבי!‬ ‫-אבי.‬
‫תני לי להגיד לך מה אני מרגיש.‬ ‫-תעזוב אותי!‬
‫אבי, חכי!‬
‫גארת', השתגעת לגמרי?‬
‫"בדרכים, בדרכים‬
‫"צריך להמשיך‬ ‫נדפוק הכול, רק עוד כיף‬
‫"כשזה קרה, קראת בשמי‬
‫"כשאתה בורח‬ ‫עכשיו אתה גמור‬
‫"מי לא שפויה?‬
‫"לא אכפת לי איך‬ ‫לא אכפת לי למה‬
‫"לא אכפת לי אם אחיה או אמות‬
‫"אצבע משולשת מונפת‬
‫"אני לא אפסיק עד שאקבל הכול‬
‫"אני לא בריאה לך‬
‫"בלב אתה יודע שזה לא בסדר‬ ‫אבל זאת האמת‬
‫"מצאת מישהי לא כמוני‬
‫"לכודה בין זיכרון ו..."‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫"לא אכפת לי איך‬ ‫לא אכפת לי למה‬
‫"לא אכפת לי אם אחיה או אמות‬
‫"אצבע משולשת מונפת‬
‫"קודחת בארבעים מעלות‬
‫"ניסיתי וניסיתי"‬
‫מה קרה?‬
‫"לא אכפת לי איך, לא אכפת לי למה‬
‫"לא אכפת לי אם אמות או אחיה‬
‫"אצבע משולשת מונפת"‬
‫מה נסגר איתה?‬ ‫-היה לה לילה פחות טוב, רוז.‬
‫קורה.‬ ‫-בדיוק כמו ב"במברשוט".‬
‫סיימון, שתוק. ומה אם היא שומעת אותך?‬
‫היא בפנים.‬ ‫-תסיים להעמיס וזהו.‬
‫עוד אחת.‬
‫תשמעי, אני יודע שזה היה רע,‬ ‫אבל לא עד כדי כך.‬
‫שקרן.‬
‫כולם חושבים שזה כמו בבמברשוט, נכון?‬
‫"טילדה תיבהל ותדפוק הכול ברגע האחרון."‬
‫סיימון המזדיין הזה. אמרתי לו לסתום את הפה.‬
‫נו, באמת, לא צריך להיות גאונה‬ ‫כדי לדעת מה המטומטמים האלה חושבים.‬
‫אבל לא יקרה מה שקרה בבמברשוט. נכון?‬
‫עוד אחת.‬
‫את לא חושבת ששתית מספיק?‬ ‫-אני עדיין שומעת אותך, אז לא.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫אל תחכה לי.‬
‫אתה נראה כמו תחת.‬
‫הגיוני. אני מרגיש כמו תחת.‬
‫עוד לא קיבלת את הכדורים, נכון?‬
‫כמה ימים עברו?‬ ‫-רק שלושה.‬
‫תתקשר למרפאה.‬ ‫-כבר ניסיתי. פעמיים.‬
‫אף אחד לא עונה.‬
‫אמרת לי שאתה אמור לא לפספס אף כדור.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אתה לא בסדר. יש לך חום. בוא נלך,‬ ‫אני מכניסה אותך למיטה. בסדר?‬
‫את יותר מדי טובה אליי.‬ ‫-אני אסתפק בך עד שיגיע מישהו יותר טוב.‬
‫סליחה.‬ ‫-ציור יפה.‬
‫אהבתי את הקומפוזיציה.‬ ‫-תודה.‬
‫מי המרצה לאמנות?‬ ‫-חשבתי שאתה הזמנת אותו.‬
‫חואן?‬
‫מותק?‬
‫היי. בוקר טוב, מתוקה.‬ ‫-קמת מוקדם.‬
‫כן, היה לי סיוט מטורף. התעוררתי בגללו.‬
‫חשבתי להביא קפה.‬
‫את רוצה את הרגיל שלך?‬ ‫שלוש מנות, בלי קצף, חלב שקדים. נכון?‬
‫אל תדבר על נוזלים, אני חייבת להשתין.‬
‫את רוצה עוד משהו עם הקפה?‬
‫חואן, תפתח את הדלת.‬
‫אולי עותק של "ניו יורק טיימס"?‬
‫זה כמו לגלוש באינטרנט, אבל עם נייר!‬
‫חואן.‬
‫סוף סוף.‬
‫אז עשיתי משהו מוזר אתמול בלילה?‬
‫חוץ מזה שהתעלפת אחרי שתי בירות?‬
‫לא.‬
‫קרה משהו מעניין במסיבה?‬
‫- מתקפה בסיאטל שבת בלילה -‬
‫המרצה ההוא ניסה להישאר האחרון שעומד.‬
‫בסוף הצלחתי להיפטר ממנו בערך בשתיים.‬
‫ואז התרסקתי.‬
‫- אימת טקומה -‬
‫"אימת טקומה"?‬
‫קרואסון.‬
‫מה?‬
‫שאלת אם אני רוצה משהו. קרואסון.‬
‫אתה רוצה אולי ללבוש משהו?‬
‫טילדה, נכון?‬
‫אתה לא חייב לצעוק.‬
‫חואן הקטן.‬
‫עכשיו אני סתם חואן.‬
‫כמה זמן עבר? שבע שנים?‬ ‫-כן.‬
‫איזה בזבוז של קיץ על כל הפגישות האלה.‬
‫כל הזריקות.‬
‫איך... איך הולך ללהקה שלך?‬
‫שמעת על "איצ'י ניפס"?‬ ‫-קשה לא לשמוע.‬
‫מה שתגיד. רק אל תבקש שאחתום לך על החזה.‬
‫אנשים מבקשים ממך דברים כאלה?‬
‫על החזה, על התחת,‬ ‫היה אחד שביקש שאחתום לו על הזין.‬
‫בעצם יותר מאחד.‬
‫אז מה...? זאת אומרת, מה עשית?‬
‫אני אגיד לך מה לא עשיתי.‬ ‫לא השתמשתי בעט שלי.‬
‫וואו, חואן הקטן. היית ממש חמוד.‬
‫כן, טוב, אני כבר לא כזה קטן.‬
‫סוטה.‬
‫לא. לא, זה לא מה שהתכוונתי להגיד.‬
‫אני אחד מהאנשים האלה ש...‬
‫גם זה, ברור.‬
‫סוטה!‬
‫לא, זה לא...‬
‫ד"ר סרקוב פה?‬
‫ג'יל ניי אשת המדע.‬ ‫-קוראים לי אבי.‬
‫היי.‬
‫אין שום דבר רע בסקרנות בריאה.‬
‫אז אני מתארת לעצמי‬ ‫שגם הכדורים שלכם לא הגיעו.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫סרקוב בכלל פה?‬ ‫-הוא מאחורה, מתווכח עם מישהי.‬
‫איך את יודעת?‬
‫כל מה שאתה עושה פה לא תקין‬ ‫מבחינה חוקית ומוסרית.‬
‫תודה על המשוב.‬
‫אולי תעופי מפה לפני שאזמין משטרה?‬
‫אתם צריכים ללכת!‬ ‫תתרחקו מהאיש הזה עד כמה שאפשר!‬
‫אל תדברי עם האנשים האלה.‬ ‫הנה, אני מחייג למשטרה.‬
‫זה עוד לא נגמר, ד"ר פאקוב!‬
‫"פאקוב", את זה עוד לא שמעתי. מקורי מאוד.‬
‫מה דעתך על ד"ר מוצצוב?‬
‫אל תקשיבו לה,‬ ‫היא איזו משוגעת שמתנגדת לגנטיקה.‬
‫אבי! אבי סינג.‬ ‫-כן, היי.‬
‫תגידי לי שהמשכת ללמוד מדע.‬ ‫-גנטיקה, למעשה.‬
‫אתה מקור ההשראה שלי.‬ ‫-איזו הצהרה. תודה.‬
‫קיוויתי לעבור לחוג לגנטיקה באוקספורד.‬
‫לימדתי שם במשך שנים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫ואז מלאו לי 20 ועברתי לארצות הברית.‬
‫סיפור נפלא. מרתק. אני רוצה את התרופות שלי.‬
‫כן. כולנו צריכים את התרופות שלנו.‬
‫חואן, טילדה, קיבלתי את כל ההודעות.‬
‫אני מצטער, העוזרת שלי יולדת. וזה מגעיל.‬
‫היא רצתה שאני איילד אותו,‬
‫אבל אני לא רופא מהסוג הזה.‬
‫אני אפילו לא אדע מה אני רואה!‬
‫אנחנו אמורים לבוא אחריו?‬
‫הנה הם.‬
‫ילדי תוכנית הבריאות שלי.‬
‫הכול באשמתכם.‬
‫בגללכם הצלחתי להוכיח‬ ‫ש"תסמונת הדעיכה הגנטית החריפה"‬
‫נגרמת על ידי יחסי גומלין‬ ‫בין גורמים סביבתיים לבין הגנום האנושי.‬
‫חשבתי שד"ר בורק גילתה את התסמונת.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל אני הוכחתי.‬
‫ואחרי שהוכחנו שהתסמונת קיימת,‬ ‫פיתחנו את שיטת סרקוב‬
‫לעריכת הדנ"א שנפגם על ידי תדג"ח,‬ ‫ובגלל זה...‬
‫טוב, בואו נגיד שאתם זרעיו של עתיד חמקמק.‬
‫כדורים, כדורים, כדורים.‬
‫הכדורים שלכם שם, כמובן.‬
‫אל תדאגו, הם איפשהו פה.‬
‫אבל בינתיים, ספרו לי,‬ ‫איך אתם מרגישים בלי הכדורים?‬
‫לא הייתי אומרת שאני מאה אחוז.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מרגיש יותר כמו עצמי עם הכדורים.‬
‫נשמע הגיוני.‬
‫מה שהם אמרו.‬
‫מצוין.‬
‫מצוין שבאתם לדבר איתי.‬
‫ככה יש לי הזדמנות לקחת דגימות דם,‬
‫לבדוק את ההתקדמות שלכם,‬ ‫ובמקרה הצורך, להתאים את הטיפול.‬
‫לא, עם כל הכבוד,‬ ‫דוקטור, אני לא צריכה התאמה.‬
‫אני צריכה את הכדורים שלי.‬
‫הייתי בסדר עד שהם נגמרו,‬ ‫ואז הכול נהיה מוזר.‬
‫אוי, מתוקונת,‬
‫הסיפור הזה ממש הכניס אותך ללופ, נכון?‬
‫טילדה, תישארי בכיסא!‬
‫אני אעשה לך נעים.‬
‫לא, לא!‬ ‫-כן.‬
‫לא, לא! סליחה.‬
‫ראית?‬ ‫-מה נסגר איתך?‬
‫בסדר גמור! בואו ניתן לי קצת דם!‬
‫אני מניח שזה קשור איכשהו למצבך.‬
‫זה התחיל אתמול.‬
‫אם אני קרובה למישהו פרק זמן ממושך,‬
‫הוא מתחיל לפתח כלפיי משיכה קיצונית.‬
‫אז את מבואסת כי את מושכת?‬
‫לא, אני מבואסת‬ ‫כי הפרומונים שלי פעילים מדי.‬
‫יש דבר כזה?‬ ‫-זה ההסבר היחיד.‬
‫אני יכול לחשוב על עוד כמה.‬ ‫היפוכונדריה, תסמונת מינכהאוזן...‬
‫אני לא ממציאה את זה.‬ ‫-אני לא אומר שאת ממציאה.‬
‫אבל בואי נודה שיכול להיות יותר גרוע.‬
‫כאילו, הרבה יותר גרוע.‬
‫הייתי רוצה לדעת איך יכול להיות יותר גרוע.‬
‫נשמע לי שאת סובלת מהיפראקוזיס.‬
‫אין לי היפראקוזיס.‬
‫אמרתי לך, יש לי שמיעת על.‬
‫זה אותו דבר.‬
‫זה עלול להיות קבוע. אבל לפחות את בחיים,‬ ‫בריאה ושלמה. פחות או יותר.‬
‫בבקשה.‬
‫יש עוד משהו שאת צריכה לספר לי על מצבך?‬
‫לא. רק אובדן זיכרון. זה הכול.‬
‫אם זה נכון, אתה הנבדק‬ ‫הכי פחות בעייתי שהיה לי בינתיים.‬
‫באמת?‬
‫נכון שבפרסומות של תרופות‬ ‫יש רשימה ארוכה של תופעות לוואי?‬
‫כן.‬
‫אני מייחל ליום שבו אובדן זיכרון‬ ‫יהיה הדבר הכי גרוע ברשימה.‬
‫אז...‬
‫איזה תופעות לוואי‬ ‫היו לנבדקים אחרים בניסוי?‬
‫המידע נמצא תחת חיסיון רפואי.‬
‫חשבתי שאתה מדען.‬
‫זה אותו דבר.‬
‫כולנו לובשים חלוקים לבנים‬ ‫ומתקשים ליצור קשר עין.‬
‫אתה רואה?‬
‫איזה יד?‬
‫אני לא ילד.‬
‫לא, אתה איש מבוגר שמתפרנס מציור קומיקס.‬
‫רומנים גרפיים.‬ ‫-בסדר.‬
‫אננס.‬
‫יופי.‬
‫קח את אלה.‬
‫תודה.‬ ‫-עכשיו תצא מפה.‬
‫אתה יודע...‬ ‫-לא, תצא מפה.‬
‫תודה.‬
‫צעירים.‬
‫רוז, זה היה מעולה.‬
‫כן? אתה חושב?‬ ‫-כן.‬
‫כן, ממש חזק. כן.‬
‫בזכותך לא נצטרך למצוא זמרת חדשה.‬
‫אני שונא אודישנים.‬
‫טילדה תחזור לקחת את הכדורים,‬ ‫והיא תהיה בסדר. טוב?‬
‫ואם היא לא בסדר? מה נעשה?‬
‫לא נוכל לצאת לסיבוב אם הקול שלה לא יחזור,‬
‫או מה שזה לא היה.‬ ‫-סיימון צודק.‬
‫צריך להחליט, וההחלטה צריכה להיות פה אחד.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תעזבו אותי בשקט!‬
‫אבי!‬
‫אני רק רוצה…‬ ‫-אבי, תפתחי לי!‬
‫אבי, תפתחי. בבקשה!‬ ‫-לא!‬
‫נהיה רק את ואני.‬ ‫-אני זקוקה לך!‬
‫אל תקשיבי להם, אבי.‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-אבי!‬
‫תפתחי לי!‬ ‫-אבי, בבקשה!‬
‫לא! תעזבו אותי בשקט!‬
‫תפתחי!‬
‫אבי!‬
‫רק אנחנו.‬ ‫-אבי!‬
‫תפתחי לי. בבקשה!‬
‫למה עשינו את זה?‬ ‫-אני לא יודעת מה עבר עליי.‬
‫אבי, את בסדר?‬ ‫-למה את במקלחת?‬
‫לא.‬
‫אחרי סבב זריקות אחד,‬
‫כל האזורים בהם המוח התכווץ‬ ‫מראים סימני שיקום.‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫אלכס סרקוב -‬
‫מספר רצפי הסי-איי-ג'י‬ ‫בגן מחלת הנטינגטון ירד לעשרה.‬
‫- שיחה שלא נענתה -‬
‫לפני חודשיים המספר היה...‬
‫ארבעים וארבעה.‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫אלכס סרקוב -‬
‫הלו?‬ ‫-סידני, היתה לי פריצת דרך.‬
‫"היי, סידני. זה אני, אלכס.‬
‫"מזמן לא דיברנו, אבל עכשיו זה זמן טוב?"‬
‫לא, יודע מה? לא. זה לא הזמן הכי טוב.‬
‫אם את לא יכולה לדבר, למה ענית?‬
‫איזו פריצת דרך? על מה אתה מדבר?‬
‫חיפשנו במקום הלא נכון.‬
‫לתופעות הלוואי אין קשר לדנ"א הערוך.‬
‫זה לא בגרעין.‬ ‫-בטח שכן.‬
‫ואני יודעת, כי פתרתי את הבעיה בלעדיך,‬
‫אחרי שנטשת את הפרויקט.‬
‫לא נכון. ולא נטשתי את הפרויקט,‬
‫הצעתי טיפול חלופי שלא הצלחת להבין.‬
‫הטיפול החלופי שלך היה לא חוקי ולא מוסרי,‬
‫וגם יהיר.‬
‫והתהליך שלך פגום ונועד לכישלון.‬
‫אני מסתכלת על אם-אר-איי‬ ‫של מטופלת, והיא מראה סימנים‬
‫של החלמה מלאה בלי זכר לתופעות לוואי.‬
‫מזל טוב.‬
‫דחית את הבלתי נמנע,‬ ‫אבל המטופלת תסבול מתופעות לוואי,‬
‫כי זה לא בגרעין.‬
‫איך הגעת לתיאוריה הזאת?‬
‫אלכס, מה עשית?‬
‫זאת אחת מהפעמים‬ ‫שבהן נדמה לך שאת רוצה לדעת,‬
‫וכשאני מספר לך את חושבת, "חבל שסיפרת לי".‬
‫ברור. אני צריכה לנתק.‬
‫את מוכנה להניח את האגו בצד ולהקשיב?‬
‫כי זה חשוב.‬ ‫-האגו שלי.‬
‫זה לא מה שהתכוונתי להגיד.‬
‫שלום.‬
‫שיט.‬
‫- שם: בורק, סידני -‬
‫הוא נתן לנו פלסבו, אספירין לילדים.‬
‫אין בהם טעם.‬
‫הוא אמר לי שאין סיבה לדאגה.‬
‫הוא שיקר.‬ ‫-זאת יכולה להיות טעות.‬
‫כשסיפרתי לו על הבעיה שלי,‬ ‫נראה שהוא חש הקלה.‬
‫הבעיה שלך?‬
‫כשהצטרפתי לתוכנית הבריאות,‬
‫התסמונת שלי התבטאה כסטאטוציסטומה.‬
‫אלה ציסטות שפירות בבלוטות השומן בעור.‬
‫יש גנטיקאים שמשערים שבלוטות השומן‬
‫פולטות פרומונים, ואני חושבת שאני ההוכחה,‬
‫כי עושה רושם שהפרומונים שלי בפול גז.‬
‫כולם נמשכים אליי.‬
‫עשית דרך ארוכה‬ ‫כדי להגיד לנו שיש לך ריח סקסי.‬
‫זה קצת יותר מסובך, אם את מצטיינת.‬
‫ואני מצטיינת.‬ ‫-הבנתי.‬
‫לא.‬ ‫-אין לך ריח סקסי.‬
‫אל תעשה את זה.‬ ‫-יש לך ריח לימוני.‬
‫אתה לא נמשך אליי?‬ ‫-לא.‬
‫לא, לא.‬ ‫-מעניין למה אתה חסין.‬
‫איך התסמונת שלך התבטאה?‬
‫לא היה לך זנב או משהו?‬
‫לא, זה היה מישהו אחר. אני הייתי זה ש...‬
‫טוב, זה לא משנה מה הייתי.‬
‫מה שמשנה זה שעכשיו אני אימת טקומה.‬
‫מה?‬
‫אתמול בלילה, איבדתי את ההכרה ו...‬
‫הפכתי לדבר הזה.‬
‫אתה איש-זאב.‬
‫לא, אני צ'ופקבראס.‬
‫התסמונת שלי עשתה לי בעיות‬ ‫בשמיעה ובמיתרי הקול.‬
‫עכשיו אני שומעת הכול,‬
‫ואני יכולה לעשות את זה...‬
‫לפחות יש לך כוח-על. זה די מגניב.‬
‫לא, זה לא מגניב.‬
‫האוזניים שלי כואבות כל הזמן מרוב רעש,‬ ‫ואני לא יכולה לשיר יותר.‬
‫כמו שטרוי מק'לור אומר,‬ ‫"אלכוהול מתוק מקל את הכאב".‬
‫צ'ופקברה, באנשי וסוקובוס?‬
‫יותר טוב מג'יל ניי.‬
‫צ'ופקברה, באנשי וסוקובוס נפגשים בפארק.‬
‫איפה הבדיחה פה?‬
‫אנחנו הבדיחה.‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שד"ר סרקוב עשה לנו את זה בכוונה.‬
‫חייב להיות לזה הסבר הגיוני.‬
‫אני מציע שנלך לברר.‬
‫אני אעצור קודם בחנות המשקאות.‬
‫קדימה!‬
‫ד"ר סרקוב!‬ ‫-חואן!‬
‫בסדר, הטקילה מחזיקה מעמד.‬
‫אבל כדאי שנזדרז.‬
‫ד"ר ברוק.‬
‫בורק. מי אתם?‬
‫הטעויות המלוכלכות שלך.‬
‫באנו לד"ר סרקוב. הוא פה?‬
‫אין לי מושג איפה הוא.‬
‫דיברתי איתו בבוקר, אבל מאז לא שמעתי ממנו.‬
‫סליחה, העוזרת שלו חזרה?‬
‫אנחנו ממש צריכים לדבר עם סרקוב.‬
‫המרפאה סגורה כבר שבע שנים.‬
‫אז איך אנחנו אמורים לקבל את התרופות?‬
‫כמה זמן אתם בלי התרופות?‬ ‫-כבר כמעט שבוע.‬
‫התרופה שאלכס ואני יצרנו עבורכם‬
‫נועדה למנוע את תופעות הלוואי,‬ ‫לא לבטל אותן.‬
‫לקחת אותן זה בזבוז זמן.‬
‫אז אכלנו אותה.‬ ‫-לא הייתי אומרת.‬
‫אני כן.‬
‫אני צריכה לשתות משהו.‬
‫אני מקווה שהבקבוק עוד שם.‬
‫מדענים. ממש גסי רוח.‬
‫יש משהו שאתם אולי לא יודעים על מדענים. הם…‬
‫הם שונאים שמישהו מגלה משהו,‬
‫כי זה אומר שהם טעו.‬
‫כשהוכחתי שיש קשר בין הגדילה בשיעור‬
‫של מספר מחלות גנטיות חדשות,‬ ‫המחקר שלי התקבל בפקפוק.‬
‫כשחזיתי שהמחלות האלה יאיצו,‬
‫ויובילו לשיבוש בלתי ניתן לתיקון‬ ‫בגנום האנושי תוך שלושה עשורים,‬
‫הדברים התקבלו בלעג.‬
‫היה רק גנטיקאי אחד‬ ‫שהיה מוכן להקשיב לי. אלכס.‬
‫אלכס?‬ ‫-ד"ר סרקוב.‬
‫תעמוד בקצב.‬
‫אלכס ואני הקמנו ביחד את תוכנית הבריאות.‬
‫גייסנו מטופלים כמוכם, שסבלו מבעיות גנטיות‬
‫שנראו כתוצאה של מוטציות דה נובו.‬
‫כלומר בלי רקע גנטי.‬
‫כן, ברור.‬
‫אנחנו...‬
‫פיתחנו דרך לתקן את הטעויות בגנים הפגומים‬
‫באמצעות תא גזע סינתטי שאלכס יצר.‬
‫סינתטי?‬
‫אמרת לנו שהשתמשתם בתאים שנלקחו מהגוף שלנו.‬
‫נכון. שיקרנו.‬
‫עשיתם עלינו ניסוי בלי לקבל הסכמה?‬
‫ההורים שלכם חתמו על הטפסים. דברו איתם.‬
‫התא הסינתטי היה מסוגל לבצע‬ ‫פאגוציטוזה של התאים הפגומים,‬
‫ואז להתמיין לתאים בריאים שיחליפו אותם.‬
‫כמו עדכון של מערכת ההפעלה במחשב,‬ ‫אבל ברמה הגנטית.‬
‫אנלוגיה טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫ואז אלכס הבין שהוא יכול‬ ‫להשתמש בתא הגזע הסינתטי‬
‫כדי להחליף לגמרי את הגנום האנושי‬ ‫בגנום טוב יותר שהוא יתכנן בעצמו.‬
‫היו בינינו חילוקי דעות בנוגע להמשך המחקר,‬ ‫ודרכינו נפרדו.‬
‫אז איך זה קשור לכדורים שלנו?‬
‫הכדורים דאגו שהתאים‬ ‫שעברו שינוי יישארו יציבים.‬
‫אלכס לא הצליח לשחזר‬ ‫את היציבות הזאת בניסויים מאוחרים יותר.‬
‫נראה שכל הנבדקים שלו פיתחו...‬
‫תופעות לוואי מצערות.‬
‫כי היה להם הרבה יותר דנ"א מלאכותי.‬
‫זאת ההשערה שלי. כן.‬
‫למה להפסיק לנו את הכדורים? למה עכשיו?‬
‫כדי לבדוק אם נפתח תופעות לוואי.‬
‫הוא עשה לנו את זה‬ ‫רק כדי לבדוק אם נפתח תופעות לוואי.‬
‫הוא הרס לי את החיים סתם ככה.‬
‫אז אני בכלל לא אנושי?‬
‫כנראה. טכנית, לא. טכנית, כן.‬
‫פאקינג מעולה.‬
‫לא, זאת לא אשמתה.‬
‫זאת גם לא לא-אשמתה.‬
‫בבקשה, אני רוצה לעזור.‬ ‫-אמרת שדרכיכם נפרדו,‬
‫אבל את ממשיכה לעבוד על תאי הגזע הסינתטיים?‬
‫המשכתי להתמקד בתרופה לתדג"ח.‬
‫אלכס חושב שהבעיה כבר נפתרה.‬
‫אז אלה תאי הגזע הסינתטיים?‬ ‫-כמה גרסאות שלהם.‬
‫אני צריכה לבדוק אם הוא צודק.‬ ‫-את יכולה לרפא אותנו?‬
‫אני יכולה לנסות.‬
‫אם אלכס היה פה, זה היה יותר קל.‬
‫טוב, בואו נמצא אותו.‬
‫אפשר?‬
‫כשאת אומרת "טכנית, כן",‬
‫הכוונה היא שאנחנו עדיין אנושיים‬ ‫או שאנחנו כבר לא אנושיים?‬
‫ברור שאתם עדיין אנושיים.‬
‫מבחינה טכנית.‬
‫מישהו מתקרב.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫יש לי שמיעת-על, כי הפכתם אותי לעכבר מעבדה.‬
‫ניסיתי לעזור, ואם לא שמת לב,‬ ‫אני עדיין מנסה.‬
‫נפגשנו פעם?‬ ‫-אהבתי את הקומפוזיציה.‬
‫אבי.‬
‫תני לי אותם.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-לא!‬
‫אבי!‬
‫טילדה?‬
‫הזדמנות אחרונה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-פאק.‬
‫כן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה אנחנו אמורות לעשות?‬
‫לעוף מפה.‬
‫יופי, חואן. כלב טוב.‬
‫יופי, חואן.‬
‫כלב טוב. כלב טוב.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫היי, חבר.‬
‫חואן.‬
‫היי. חואן-חואן.‬
‫היי.‬
‫איפה אני?‬ ‫-בבית של בורק.‬
‫דרך אגב, יש לה אוסף יינות קטלני.‬
‫אני מקווה שזה לא שאטו 74'.‬
‫זה כן.‬
‫זה לא היה רעיון שלי.‬
‫לא, לא.‬
‫זה הגיוני.‬
‫אה. אם ככה זה לגמרי היה רעיון שלי.‬
‫אכפת לך?‬
‫אתה מבטיח לא להרוג אותי?‬
‫לגמרי.‬
‫בסדר. כרצונך.‬
‫אוי, לא. לא, לא.‬
‫איך הוא הגיע הנה?‬
‫גנבנו את הגופה שלו.‬
‫מה? העברתם את הגופה?‬ ‫זה הדבר הכי גרוע שאפשר לעשות.‬
‫הייתי אומרת שלהרוג אותו‬ ‫היה הדבר הכי גרוע לעשות.‬
‫חשבתי שתרצה את אלה.‬
‫אמרת שאנחנו אנושיים.‬
‫אמרתי "מבחינה טכנית".‬
‫אם אנחנו לא אנושיים, אז מה אנחנו?‬
‫אתם...‬ ‫-אני רוצח.‬
‫לעולם לא אהיה חואן רואיס,‬ ‫זוכה פרס אייזנר, כותב רומנים גרפיים.‬
‫אני אהיה חואן רואיס הרוצח.‬ ‫-מבחינת טכנית, אתה יכול להיות גם וגם.‬
‫צריך להתקשר למשטרה.‬
‫זה מה שאנשים רגילים עושים.‬
‫אנחנו כבר לא אנשים רגילים.‬
‫תחשוב על זה ככה,‬
‫הוא ניסה להרוג אותנו, אתה הצלת אותי,‬
‫ואז ניסית להרוג אותי. ממוצע של אחת משתיים.‬
‫ספיקת ריאות מוגברת, ספיקת לב מוגברת.‬
‫כאילו שהכול הוגדל אצלו.‬
‫ראית פעם דבר כזה?‬
‫פעם אחת. אבל זה לא נראה כל כך טוב.‬
‫נראה לי שאלכס כמעט עשה את זה.‬
‫את מה?‬
‫זה מה ש"הגנום העדיף" של ד"ר סרקוב‬ ‫אמור לעשות?‬
‫אני לא יכולה לקבוע בוודאות, אבל...‬
‫זה מחקר שלי!‬
‫מה?‬
‫מבנה כלי הדם בריאה.‬ ‫זה היה רעיון שלי, לא שלו.‬
‫וואו, יצא לו מעולה.‬ ‫-גם הבחור הזה הוא ניסוי.‬
‫נגיד שאתם הייתם נקודת הפתיחה,‬
‫הבחור הזה הוא הדבר‬ ‫הכי קרוב שראיתי לקו הסיום.‬
‫אז אם ד"ר סרקוב רצה את כל זה,‬ ‫מה תופעות הלוואי שהוא סבל מהן?‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫אין לי מושג.‬
‫עוד מישהו שומע את זה?‬
‫נשמע כמו...‬
‫מים זורמים?‬
‫הוא בחיים.‬
‫חבר'ה, אני...‬
‫איפה סרקוב? איפה הוא, חבורת מפלצות?‬
‫איפה סרקוב?‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬