‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ce fază! Nu pot să cred ‎că Owen a luat-o razna așa.
‎Era un cretin, ‎dar telefonul lui ne va fi de folos.
‎Crezi că Owen ar adăuga „frate” ‎la sfârșitul unui mesaj?
‎Cred că-i plac emoticoanele.
‎„Sunt gata și aștept, frate.”
‎Tipic pentru Owen.
‎OWEN ‎SUNT GATA ȘI AȘTEPT, FRATE.
‎Pun pariu că Sarkov nu răspunde.
‎SARKOV ‎PE DRUM.
‎„Pe drum.” Ascultă!
‎Dacă are armă, nu-l omorî ca Chupi.
‎- Avem nevoie de el viu. ‎- De ce ar avea armă?
‎I-au murit doi foști colegi.
‎- Sigur are o armă. Și eu aș avea. ‎- Pun pariu că nu are.
‎Pe cât?
‎Bine.
‎Jucăm pe pedepse.
‎Câștigi tu, îți dau ce vrei.
‎Câștig eu, îmi dai ce vreau eu.
‎Și ce vrei?
‎Să nu mai râzi de vârsta mea.
‎Nu mi-am dat seama ‎că te deranjează așa mult.
‎Păi, nu. E în regulă, dar…
‎Poate fi ușor jignitor.
‎Sunt pe cont propriu ‎de când au murit ai mei.
‎Asta încetează acum. Jur.
‎Alege altceva.
‎Curse de carting în interior.
‎- Acum încerci să mă momești. ‎- Ce?
‎E distractiv. Darcy n-ar merge. ‎Ar spune că e imatur.
‎Da, are dreptate. ‎Dar nu contează, fiindcă voi câștiga.
‎Și când voi câștiga, ‎trebuie să-mi arăți caietul de schițe.
‎- Îți pot arăta un caiet de schițe. ‎- Nu unul oarecare. Ăla.
‎Ce-i așa de special la ăsta?
‎Da. Asta e special.
‎Carting versus caiet de schițe. Te bagi?
‎Îți dai seama că pariem ‎dacă Sarkov vrea să ne împuște sau nu?
‎Îți dai seama ‎că puteai să-mi ceri să te sărut?
‎- Pot să schimb pariul? ‎- Nu.
‎- Tilda? ‎- Spune-mi că nu era el.
‎„Owen scrie «frate» cu F mare. ‎Nu-mi irosi timpul.”
‎Bine. Telefonul lui Owen e inutil.
‎Cum le explicăm lui Abbi și lui Burke?
‎Las-o în seama mea.
‎V-a amenințat cu arma? ‎Nu-i stă în fire lui Alex.
‎Dar ar fi în stare de așa ceva, nu?
‎Poate. E paranoic de felul lui.
‎- Am câștigat pariul. ‎- Asta nu dovedește nimic, Tilda.
‎Sarkov s-a plâns de ora întâlnirii
‎din cauza orarului feribotului.
‎Insula Shaw.
‎E în San Juan. Avea o casă acolo.
‎Cred că încă o are. E liniștită, izolată.
‎Locul perfect să creezi monștri.
‎Oamenii de știință ‎nu încearcă să creeze monștri.
‎Dar, dacă se întâmplă, ‎ajută să fii în pustietate.
‎- Nu că aș fi pățit-o eu. ‎- E un feribot mâine la 08:00.
‎- Faceți o rezervare. ‎- Noi? De ce trebuie să mergem noi?
‎Să vă amintesc că are armă?
‎Eu nu pot, încercăm să identificăm ‎eroarea proteică a lui Yake.
‎Poftim.
‎Arată-i asta.
‎Asta ar trebui ‎să-l convingă să vină cu voi.
‎Bine. Ne ocupăm.
‎Dacă mă iei la 07:00, ‎poate prindem primul feribot.
‎- Întâlnire aranjată! ‎- Chiar așa!
‎Nu asta voiam să zic.
‎Prioritatea lor e să-l găsească pe Alex ‎și să-l convingă să ne ajute.
‎Da.
‎Mulțumesc.
‎Dar vă puteți opri să mâncați ‎la un bistrou romantic.
‎- Ce servesc acolo? ‎- Juan!
‎Nu e o întâlnire.
‎Trebuie să și mâncăm.
‎SFÂRCURILE IRITATE
‎Abbi, crezi că Tilda ne aude?
‎- Suntem în laborator. Sper că nu. De ce? ‎- Normal că aud!
‎Încetează cu glumele cu întâlniri.
‎- Pare sensibilă la asta. ‎- Doar glumeam.
‎Da, dar știi cum e Tilda.
‎Bine. Sigur.
‎Poate vreunul să stea aici de pază?
‎Am ceva de făcut
‎și nu vreau să o las singură pe dr. Burke.
‎Sigur.
‎Grozav.
‎Zi-i lui Abbi să-și facă treaba.
‎Am eu grijă de Burke până se întoarce.
‎E tare ciudat când faci asta. ‎Parcă ai fi clarvăzătoare sau ceva.
‎Sau parcă aud conversații de la depărtare.
‎- Apropo, eu… ‎- Las-o baltă.
‎N-aș vrea să crezi că sunt prea sensibilă.
‎Nu. N-am vrut să sune așa, Tilda.
‎- Ne vedem mâine, Juan. ‎- Hei! Tilda! Hei!
‎PARCARE PENTRU ANGAJAȚI
‎FINCH ‎AI FOST PRINSĂ. E ÎN REGULĂ.
‎SE MAI ÎNTÂMPLĂ ȘI ACCIDENTE.
‎CONTEAZĂ CUM GESTIONEZI LUCRURILE.
‎ȘI NU M-AI TURNAT. CA O CAMPIOANĂ.
‎Hannah!
‎- Ai venit să mă interoghezi? ‎- Am venit să mă asigur că ești bine.
‎- Cum mai ești? ‎- Nemaipomenit. Tu?
‎Sunt bine. ‎Ne-am apropiat de dr. Sarkov azi.
‎Dar apoi i-a amenințat cu arma ‎pe Juan și pe Tilda și a fugit.
‎Eram sarcastică.
‎Am o cafenea de condus.
‎Știi ceva despre uciderea lui Yake, nu?
‎Nu știu despre ce vorbești.
‎Nu mă duc la poliție. Vreau doar adevărul.
‎Sau? Îți folosești mirosul sexy pe mine ‎ca să mă faci să vorbesc?
‎Nu-mi trebuie feromonii ‎ca să știu că ascunzi ceva.
‎ACCESUL PERMIS DOAR ANGAJAȚILOR ‎DINCOLO DE ACEST PUNCT
‎FINCH ‎ÎNCEP S-O IAU PERSONAL.
‎NU TE-AI RĂZGÂNDIT, NU? SPER CĂ NU.
‎MAI AM O MISIUNE PENTRU TINE.
‎Altă misiune?
‎Băga-mi-aș!
‎Mulțumesc.
‎Bună dimineața!
‎Grozav.
‎Alți turiști.
‎Da. De fapt, nu suntem turiști. ‎Căutăm pe cineva.
‎Și voi? Fiica mea a dispărut. Zoe.
‎- Ați văzut-o? ‎- Nu, îmi pare rău.
‎Nu, noi căutăm un prieten.
‎- Locuiește aici… ‎- Nu e un prieten.
‎- Sper să-l găsiți. ‎- Sper să-ți găsești fiica.
‎Betsy, poți acoperi afișul cu Belvedere.
‎Câinele ăla bătrân a murit ‎de mult de cauze naturale.
‎Nu există cauze naturale pe aici.
‎Nu de când a apărut el.
‎DISPĂRUTĂ
‎Căutați pe cineva, așa ziceai?
‎Da. Pe Alex Sarkov.
‎Ni s-a spus că are o casă pe insulă.
‎Te urci în mașină, cobori dealul
‎și faci prima la dreapta.
‎Cred că așa ajungem ‎înapoi la terminalul de feriboturi.
‎Exact.
‎- Păreți un cuplu drăguț… ‎- Nu suntem un cuplu.
‎- Da. Am o iubită. ‎- Așa v-ați scuti de multe bătăi de cap.
‎Mergeți pe continent.
‎Rade-te și nu mai face pe Moșul sinistru.
‎Nu ne jucăm „Lucruri care nu te privesc”?
‎- Tilda! ‎- Nu vreți să mergeți acasă la Sarkov.
‎Se întâmplă lucruri rele acolo.
‎Nu mai spune!
‎Eu am condus. Tu ia gustările.
‎Am testat factorii de transcriere Sox2,
‎c-Myc și KLF4 pentru reprogramarea ‎celulelor stem pluripotente.
‎Îi putem adăuga pe lista tot mai lungă
‎de lucruri care nu provoacă ‎efectele secundare.
‎Știi cum se spune. A 49-a oară e cu noroc.
‎Mai degrabă a 149-a.
‎Dacă Yake s-a înșelat?
‎M-aș mira ca Brian să fi avut dreptate.
‎Și de ce ne pierdem timpul cu asta?
‎Și drumurile greșite ‎ne pot conduce la răspunsul corect.
‎În ultimii șapte ani, Alex a fost convins ‎că defectul e în nucleu.
‎Aștepți pe cineva?
‎Mă îndoiesc că un criminal ar suna la ușă.
‎Hannah?
‎E din ce în ce mai ciudat.
‎Nu crezi că reacționezi exagerat?
‎Cred că tu nu reacționezi corespunzător.
‎Ce vrei?
‎Știu cine i-a ucis pe Yake și pe Lindt.
‎- Tu i-ai ucis? ‎- Nu. Isabel Finch.
‎Cine naiba e Isabel Finch?
‎SFÂRCURILE IRITATE
‎E aici. E cineva cu el. ‎Să terminăm cu asta.
‎- De unde știi că e el? ‎- Corpul fiecăruia are un sunet anume.
‎Pulsul, fluxul sanguin, ‎respirația, structura scheletică…
‎E ca o muzică a corpului.
‎A lui Sarkov e ciudat de ritmată, ‎ca o bossa-novă.
‎A ta e ca un cântec pentru copii.
‎Da, sigur. Pentru că sunt foarte tânăr.
‎Pentru că armonicele tale accentuează ‎frecvențele cinci și șase.
‎Din cauza acestui chupacabra, cred.
‎Ți-am promis că nu mai fac asta.
‎Sunt jos.
‎Care-i faza cu luminile?
‎Habar n-am.
‎Nu-i deloc de rău augur.
‎N-am mai auzit niciodată așa ceva.
‎Ce anume?
‎Nu știu, n-am mai auzit așa ceva.
‎De partea cui ești?
‎A ieșit un rahat.
‎Ai idee ce-ai făcut?
‎Te-am împiedicat ‎să-ți mai ucizi o victimă.
‎- Ai eliberat un monstru. ‎- Nu ea e un monstru, tu ești.
‎Am câștigat pariul.
‎Ăsta e răspunsul tău la toate problemele?
‎Nu la toate.
‎Doar la monștrii care pot ucide ‎zeci de oameni dacă evadează.
‎- Ca ăla pe care l-ați eliberat. ‎- Nu e vina noastră.
‎„Monstrul” pe care încercai să-l omori ‎se numește Zoe?
‎Mama m-a învățat ‎să nu-mi botez experimentele.
‎N-ai deloc simțul umorului…
‎Pentru că nu e nimic amuzant ‎în ce le faci oamenilor! Nouă!
‎- De asta mă hărțuiți? ‎- Te-ai prins!
‎Ai văzut cu ce mă confrunt. ‎Uită-te la covorul meu. Ai scăpat ușor.
‎Ai făcut hiperacuzie. ‎E problematic? Poate.
‎Incomod? Sigur!
‎Ca ora de deschidere ‎a singurului bar bun de pe insulă.
‎Și știi ce e asta? ‎Asta e viața. Asta o să meargă.
‎Viața mea e un adevărat coșmar ‎și e numai vina ta.
‎Poate, dar măcar nu-i omori ‎pe toți cei pe care-i întâlnești.
‎Chestia aia e o amenințare la adresa ei ‎și a celor din jurul ei
‎și e responsabilitatea mea s-o opresc.
‎Stai! S-ar putea să existe un mod ‎mai puțin criminal de a te ocupa de Zoe.
‎Sydney crede că problema e ‎în ADN-ul extranuclear?
‎Da.
‎Și în celule.
‎Ce note luai la biologie?
‎Numai de șapte.
‎Minus.
‎Se explică.
‎Păi, dacă Sydney are dreptate,
‎ar putea rezolva ‎toate problemele cu celulele stem.
‎Și, nu știu de ce, vrea ca tu s-o ajuți.
‎Bine. O să vorbesc cu ea.
‎După ce distrug monstruozitatea aia.
‎Pe Zoe.
‎Dacă dr. Burke are dreptate, nu trebuie ‎s-o omori pe Zoe, ci s-o vindeci.
‎Supoziția implică multe cadavre.
‎Până când nu sunt sigur, nu risc.
‎Cu noi ai riscat.
‎Mă lași?
‎Hiperacuzie și pierderi de cunoștință.
‎Sunteți pe locul doi pe scara mea de risc.
‎- Doi? ‎- Scara de risc?
‎A zis că e activistă.
‎Mi-a spus că tu și Sarkov ați făcut ‎experimente pe noi fără acordul nostru.
‎Părinții voștri au semnat formularele.
‎Mi-a zis că Yake și Lindt ‎l-au ajutat pe Sarkov
‎să facă experimente ilegale ‎pe alți oameni.
‎- Ai ajutat-o să ucidă doi oameni? ‎- N-am ajutat-o să-i omoare.
‎Ce ai făcut?
‎- Am strâns informații, atât. ‎- De asta ai venit aici zilele trecute?
‎Să aduni informații despre mine?
‎Trebuia să-i ademenesc pe Abbi, ‎Tilda și Owen departe de casă.
‎Voia să fii singură.
‎Când mi-ai spus despre Yake, ‎mi-am dat seama de ce.
‎Ca să fie clar, ai zis „A murit?”, ‎nu „Cine a murit?”,
‎- …când ai aflat despre Yake. ‎- Da.
‎Abbi, concentrează-te.
‎Credeam că distrugem niște birouri ‎și hard-diskuri și eliberăm cobai.
‎Atâta tot.
‎- Te cred. ‎- Eu nu te cred.
‎- Sun la poliție. ‎- Ai zis că nu chemi poliția.
‎Nu eu o chem. Așteaptă puțin.
‎Nu poți suna la poliție. ‎I-am promis că n-o vom face.
‎Ai greșit. Tocmai a recunoscut ‎că e complice la crimă.
‎- Fiindcă a manipulat-o Finch. ‎- Nu știm asta.
‎Nu știm nici dacă Finch există.
‎Eu o cred. ‎Te rog, dr. Burke, e de-a noastră.
‎- Are nevoie de ajutorul nostru. ‎- Poliția Seattle.
‎Sunt Sydney Burke, ‎îl caut pe detectivul Ortiz.
‎Spune-le totul, ‎dar nu le da numele lui Hannah.
‎- Ortiz la telefon. ‎- Detectiv Ortiz, Sydney Burke.
‎Mi s-a adus la cunoștință ‎că o persoană pe nume Isabel Finch
‎ar putea avea legătură ‎cu moartea lui Brian Yake.
‎- Cum ai aflat numele ăsta? ‎- Te rog, nu!
‎A fost un apel anonim.
‎Îți dai seama că scara de risc ‎pentru victimele tale e de căcat, nu?
‎De fapt, e o necesitate.
‎Oricât m-aș juca ‎cu structura celulelor stem,
‎rezultatele sunt mereu imperfecte.
‎Din fericire, defectele sunt, ‎de obicei, inofensive.
‎În mare parte.
‎- La ce nivel e Zoe pe scara de risc? ‎- La șase.
‎- Arată și se poartă ca un om, dar… ‎- Fiindcă e un om.
‎Cu o abilitate incontrolabilă ‎de a absorbi electricitatea
‎până când o descarcă aleatoriu,
‎punând în pericol siguranța altora.
‎- Înțelegi? ‎- Da.
‎O omori pentru că ești un ratat.
‎Tilda!
‎Am obligația să mă asigur ‎că munca mea nu pune în pericol oamenii.
‎- Deci crezi că ești un erou. ‎- Ba nu.
‎Din câte știu, eroul nu-și ucide victimele
‎cu sânge-rece, când le poate repara.
‎Dacă Sydney se înșală?
‎O lăsăm pe Zoe să facă prăpăd prin sate?
‎Câți oameni trebuie să ucidă ‎ca tu să înțelegi
‎că e o cauză pierdută?
‎Nu e o cauză pierdută.
‎La țanc.
‎Stai!
‎Asta e camioneta lui Hank Chinaski. ‎Avea grijă de casă în locul meu.
‎Era un bărbat cumsecade. Nu merita asta.
‎Era unul dintre puținii oameni ‎de pe insulă pe care-i suportai?
‎Era unul dintre puținii oameni ‎de pe insulă care mă suportau.
‎Iată de ce ‎eșecurile mele trebuie distruse.
‎Pentru a preveni așa o tragedie absurdă.
‎Sau te lași de muncă.
‎- Munca mea e prea importantă. ‎- Nu zău?
‎Cum justifică celulele tale stem sintetice ‎moartea lui Zoe? Sau a altcuiva?
‎N-ai înțelege.
‎Hei! Avem nevoie ‎să se întoarcă cu noi. Ai uitat?
‎Trebuie și să creadă că experimentele lui ‎merită salvate. Ai uitat?
‎E singurul savant ‎pe care știu să-l fac din memorie.
‎E una dintre cele mai bune cafele ‎pe care le-am băut.
‎Măcar atât să fac.
‎Fiindcă ți-ai folosit feromonii pe Burke.
‎Nu i-am folosit. ‎Am rugat-o și a fost de acord.
‎De ce ar face asta pentru tine?
‎Pentru că suntem prietene.
‎De ce ai face asta pentru mine?
‎Fiindcă dr. Sarkov a făcut experimente ‎pe toți fără acordul nostru.
‎- Nu am fost transformată într-un… ‎- Monstru.
‎- N-am vrut să sune așa… ‎- Avem o vorbă pe aici.
‎„Niciun monstru abandonat.”
‎Eu zic că ești un membru onorific.
‎- Sunt complice la crimă. ‎- Mai rău, îți place Hannah Montana.
‎- Îmi pare rău. Nu e amuzant. ‎- Nu, nu e.
‎Potrivit poliției, Isabel Finch nu există.
‎Nu are nici permis de conducere, nici CNP.
‎- Ultima șansă. ‎- Nu o inventez.
‎Ai numărul ei de telefon, nu? Sun-o.
‎E undeva în casă.
‎Bună, sunt Isabel Finch. ‎După semnalul sonor, dispari.
‎Înregistrați mesajul după semnalul sonor.
‎La final, închideți sau apăsați tasta unu ‎pentru a schimbamesajul.
‎Sună din nou.
‎Mai știi când ai zis ‎că nu înțelegem ce încerci să faci?
‎Mai degrabă nu puteți, ‎domnule Minus Șapte.
‎Ai încercat vreodată ‎să explici cuiva de ce faci asta?
‎Ai încercat să-i explici ‎unei pisici mecanica cuantică?
‎- Nu. Și au! ‎- Nu încerc să te insult.
‎Îți vine de la sine?
‎Nu, doar că știința e prea complicată.
‎E blestemul copiilor-minune.
‎Voi înțelege mereu lumea ‎altfel decât oamenii obișnuiți.
‎Nu-mi pasă de știință. Eu doar…
‎Vreau doar să înțeleg de ce faci asta.
‎Bine.
‎Există o relație complexă
‎între degradarea genomului uman,
‎criza climatică iminentă
‎și creșterea exponențială ‎a dimensiunii turmei umane.
‎„Turmă” e termenul potrivit ‎pentru un grup de oameni?
‎Un sfat. Dacă vorbești mai puțin, ‎vei învăța mai mult.
‎Așadar, în trecut,
‎evoluția umană a conlucrat ‎cu schimbările climatice naturale.
‎Dar, pe măsură ce schimbările climatice ‎se accelerează, evoluția se oprește.
‎Deci, în loc să dezvolte puteri noi, ‎bietul genom micuț se deteriorează.
‎- Și asta e SADG? ‎- Exact.
‎Încerci să ne împiedici să devenim
‎prima specie ‎care își provoacă propria extincție?
‎Ai un minus nouă.
‎Cum arată omul perfect, după tine? ‎Ca tine?
‎Fiindcă se pare că nu e Zoe. Deci…?
‎Nu contează cum arată. ‎Contează forța, tăria.
‎- Contează inteligența. Exact. ‎- Adaptabilitatea.
‎Ascultați.
‎Peste 100 de ani, ‎98% din viața de pe Pământ va fi moartă.
‎- Moartă? ‎- Moartă.
‎Restul de 2% va vrea ‎să vă mănânce la cină.
‎Homo superior‎ va avea prevederea ‎de a simți pericolul care se apropie,
‎agerimea de a se pregăti ‎și iscusința de a-l evita.
‎- Sarkov! Unde e fiica mea? ‎- Uitați-l pe doctorul ăla nenorocit!
‎Trebuia să mă aștept la asta.
‎Ar trebui să plecăm. La naiba!
‎- Cum a intrat în camera ta? ‎- Cum a intrat în casa mea?
‎Bine. Voi stați în spate. Mă duc eu prima.
‎Sper s-o conving să se predea ‎înainte să o stârnesc prea tare.
‎Știm că ești aici, Finch.
‎Hannah, sun-o din nou.
‎E în regulă.
‎Ce caută ăla acolo?
‎Mai e ceva aici.
‎Vrei să arunci arma aia?
‎Nu neapărat.
‎Era o întrebare retorică.
‎Bine. Am s-o las jos.
‎Să mă transform în chupacabra?
‎Vrei să mori?
‎Da, nu chiar.
‎Nu trebuia să-mi iau casă aici.
‎Ori de câte ori cineva moare sau dispare ‎pe stânca asta uitată de Dumnezeu,
‎e vina mea.
‎Când oamenii mor sau dispar, ‎chiar e vina ta.
‎Dar asta se termină azi!
‎Bun, trebuie să facem ceva acum.
‎Da, chiar ar trebui.
‎Bine. În regulă.
‎Bun, Tilda. E în regulă, ne descurcăm.
‎Tilda!
‎Premiul Coventry ‎pentru Excelență Academică?
‎M-am luptat cu Lindt ‎pentru el în ultimul an.
‎Am ajuns în finala de Proteomică ‎și am fost la egalitate.
‎Profesorul i-a dat ‎un punct în plus pentru caligrafie.
‎Îmi doream mult plăcuța asta.
‎Dar nu așa.
‎Eu și Brian Yake am modificat o tulpină ‎de porumb ca să mărim producția de etanol.
‎Când a depus brevetul, ‎a uitat să mă includă.
‎Și-a însușit brevetul.
‎A încercat să păstreze banii obținuți, ‎l-am dat în judecată și am câștigat.
‎A păstrat o copie a certificatului ‎doar cu numele lui.
‎Astea sunt trofeele ei.
‎E o chestie demnă de un criminal în serie.
‎A fost în casa asta de mai multe ori. ‎Știi ce înseamnă asta.
‎- Aveam nevoie de securitate maximă? ‎- Poate fi încă aici.
‎Să percheziționăm casa.
‎- Nu e aici. ‎- Nu știm.
‎Faptul că sunt în viață e un indiciu bun.
‎Ar trebui să te ducem în laborator. ‎E cea mai sigură încăpere din casă.
‎Am nevoie de câteva minute singură ca să…
‎procesez ce mai e și asta.
‎Ar trebui să cercetăm împrejurimile.
‎N-aveți decât.
‎- Dacă vezi pe cineva, strigă. ‎- Asta aveam de gând.
‎E imposibil.
‎Știu că tipul e un ticălos, ‎dar avem nevoie de el.
‎Cine știe ce pățește acum? ‎Ar putea fi mort.
‎Din câte aud, îl leagă de ceva la magazin.
‎E în cealaltă parte a insulei.
‎Cât de departe auzi acum?
‎În funcție de zgomot, destul de departe.
‎Dacă auzi asta, atunci o poți găsi pe Zoe.
‎Și putem dovedi că e încă în viață.
‎Doamne! Așa crezi?
‎Ai știut tot timpul că e aici? ‎De ce nu mi-ai spus?
‎Am auzit cum vine grupul,
‎iar lui Sarkov îi prinde bine ‎să vadă cum e.
‎- Ai lăsat gloata să-l ia? ‎- Te rog. Era cel mult o gașcă.
‎- Nu vă apropiați! ‎- Am venit să te ajutăm.
‎Suntem la fel ca tine.
‎Descărcați energie ‎care vă ucide toți cunoscuții?
‎Suntem cam ca tine.
‎Din cauza lui Sarkov, ‎mă transform în chupacabra.
‎Iar Tilda e banshee.
‎Când mi-am dat seama ce sunt, ‎am crezut că nu mai am nicio speranță.
‎Și acum?
‎Există un licăr de speranță.
‎Bine. Mă ocup eu. Uite care-i faza.
‎E nasol ce ți-a făcut Sarkov, ‎mai ales pentru că te-a mințit.
‎Mi-a spus ‎că efectele secundare pot fi grave.
‎Ți-a pomenit ceva ‎despre abilități ciudate?
‎- Probabil că nu. ‎- Ba da, mi-a zis.
‎Atunci de ce l-ai lăsat ‎să-ți facă toate testele?
‎A zis că încearcă să salveze omenirea. ‎Voiam să ajut.
‎Ticălosul ăla alunecos!
‎Te-a păcălit spunându-ți adevărul.
‎Cum m-a păcălit?
‎Nu asta contează. Trebuie ‎să-i arătăm mamei tale că trăiești.
‎- Nici pomeneală! ‎- Unde te duci?
‎Suntem pe o insulă, să știi!
‎Ai găsit ceva?
‎Nici urmă de ea.
‎- Tu? ‎- Nimic.
‎Poate că nu e aici.
‎Ea e. E Finch.
‎Ce crezi că ar face dacă te-ar vedea?
‎Dat fiind că o tot evit, ‎probabil că vrea să mă omoare.
‎- Perfect! ‎- De ce e perfect?
‎Zoe, stai! Vrem doar să ajutăm.
‎- Nu! ‎- Ți-am salvat viața.
‎Măcar predă-te.
‎E vina voastră. ‎Trebuia să mă lăsați în pace!
‎De asta nu mă pot apropia de mama.
‎Trebuie să fugiți.
‎Nu. Zoe! Te rog. Singura noastră șansă ‎moare odată cu Sarkov.
‎- Futu-i! ‎- N-ați văzut ce s-a întâmplat?
‎Dacă detonez lângă alții, îi pot ucide.
‎- Nu ne-ai ucis. ‎- Sigur l-am omorât pe dnul Chinaski.
‎N-a fost vina ta. ‎A fost o explozie secundară.
‎Provocată de mine.
‎Nu e vina ta, ci a lui Sarkov, ‎el ți-a făcut asta!
‎Nu contează cum mi s-a întâmplat. ‎Acum e responsabilitatea mea.
‎Nu se va întâmpla nimic.
‎Îți promit.
‎- Cum poți promite asta? ‎- Uite-așa.
‎Vom distruge noi primii electricitatea.
‎Vezi?
‎- Mă întrebam unde ești. ‎- Ai ajuns prea târziu.
‎I-am zis totul lui Burke. ‎Știe totul despre tine.
‎Scumpa mea… Nu știi nimic despre mine.
‎O să te omor, futu-i!
‎Imediat.
‎- Unde ai învățat asta? ‎- Am făcut școala acasă.
‎Hai s-o legăm și să aflăm ‎de ce-o urăște pe Burke.
‎N-am venit după Burke.
‎Am venit aici după Sarkov.
‎De unde știi că vine?
‎Asta-i treaba mea, așa că du-te-n mă-ta!
‎De când ai venit aici, ‎insula asta e blestemată.
‎Ce a pățit Hank Chinaski ‎n-a fost din vina mea.
‎- Ce i-ai făcut lui Hank? ‎- Tocmai am spus.
‎Nimic.
‎Asta e pentru Zoe a mea.
‎Și pentru Hank.
‎Și pentru toți ceilalți ‎pe care i-ai rănit.
‎Simt că nu mă ascultă nimeni acum, ‎ceea ce e incredibil.
‎Trebuia să știu ‎că sunteți de partea lui, ciudaților.
‎- Ciudați? Ce provincial! ‎- Pe cine faci tu provincial?
‎Păstrați-vă calmul! Bine? ‎Să ne păstrăm calmul! E în regulă.
‎De ce te iei la harță cu toți?
‎El a început.
‎În regulă. Bine, poți să vii.
‎Zoe?
‎Slavă Domnului!
‎Fetița mea! Draga mea! Doamne! ‎Slavă Domnului că ești teafără!
‎Îmi pare rău că te-am speriat ‎și că l-am omorât pe dnul Chinaski.
‎E în regulă. Doar… ‎Mă bucur că ești teafără.
‎Sunt acuzat pe nedrept de răpire ‎și sunt gata să mă omoare.
‎Ea mărturisește o crimă ‎și totul e în regulă.
‎Un sfat. Vorbește mai puțin, ‎trăiește mai mult.
‎Din moment ce e clar ‎că fiica ta nu e moartă,
‎te superi dacă ți-l luăm ‎pe doctor de pe cap?
‎Îl puteți lua.
‎DESCHIS
‎De unde vine curentul?
‎De la generatorul de rezervă. ‎Era și timpul.
‎- Ce ți-a făcut omul ăla? ‎- Îmi pare rău!
‎- Ce i-ai făcut fiicei mele? ‎- A semnat un formular.
‎Explozii secundare.
‎Juan!
‎Zoe, scumpo, ești teafără?
‎- Bună! ‎- Bună! Bună și ție!
‎Sunt bine, apropo.
‎Mersi de întrebare.
‎A, bine.
‎Să strângi bine. ‎Vrem să vă simțiți în siguranță.
‎Lasă-mă!
‎Sunt pe cale să experimentez ‎vestiții feromoni ai lui Abbi Singh?
‎De unde știi de ei?
‎La fel cum știu ‎că Juan e un afurisit de chupacabra.
‎Și că Tilda e egoistă. Nu-i așa?
‎Și că Sarkov e pe drum încoace.
‎Mi-a spus micuța Burke.
‎Du-te.
‎- A dispărut. ‎- A dispărut!
‎Am scos-o pe ușile franțuzești.
‎Se pare că Finch a scos-o ‎pe ușile franțuzești.
‎Unde e?
‎Doamne! Chiar vreau să-ți spun. ‎Îmi doresc mult să te fac fericită.
‎Atunci zi-mi.
‎Habar n-ai cât mă doare să nu-ți zic,
‎dar cred că vreau mai mult ‎să-l omor pe Alex.
‎Asta înseamnă că sunt o fată rea?
‎Futu-i!
‎Stai cu ochii pe ea. ‎Mă duc s-o caut pe Burke.
‎Ești tot mai departe.
‎Proasto!
‎- Nu se pricepe deloc la joc. ‎- Taci!
‎Pierderile de cunoștință au devenit ‎o problemă și mai mare, nu?
‎- Ai ajuns la șapte. ‎- De asta am nevoie de ajutorul tău.
‎- Nu te pot ajuta fără laborator. ‎- Îl poți folosi pe al lui Burke.
‎Zoe va avea unde să stea ‎cât așteaptă leacul tău.
‎- Măcar dați-mi jos banda adezivă. ‎- Da.
‎Când ajungem la Burke.
‎Hei!
‎Din moment ce ți-am salvat viața…
‎putem fi iar prieteni?
‎Ce te face să crezi că nu eram prieteni?
‎Felul în care mă tratezi.
‎Ascultă, nu e vorba că nu te plac.
‎Spune că simte ceva pentru tine.
‎Taci naibii!
‎- Știu ce spune. ‎- Sigur că știi, campionule.
‎- Ar trebui să mergem. ‎- Hei!
‎Cred că…
‎- Probabil ai câștigat pariul. ‎- Așa zic și eu.
‎Dar tot trebuie să știu.
‎Ieri, la cinema, aveai armă?
‎Ce fel de om de știință mă crezi? ‎Sigur că aveam armă.
‎Ți-am zis eu.
‎- Trebuie să mergi cu mine la carting. ‎- Tare.
‎Poate după aia mergeți la mall.
‎Și poate tu ajungi la pubertate.
‎E Abbi.
‎Salut! Venim acum.
‎L-am prins pe Sarkov.
‎Ce e?
‎- Dr. Burke a fost răpită. ‎- Păi, și ce mai așteptați?
‎Să mergem!
‎Au ajuns.
‎Ultima șansă să îndrepți lucrurile.
‎Sunt bine. Mersi.
‎Ba nu ești.
‎Fă-ți o favoare ‎și spune-le ce ai făcut cu ea.
‎Mai degrabă ce i-am făcut.
‎Ce i-ai făcut?
‎Vrei să stric surpriza?
‎Alex!
‎Mă bucur mult să te revăd.
‎- Ai fost în laboratorul meu. ‎- Am fost. Da.
‎Și ea era acolo. Și el era acolo.
‎- Și ea era acolo. Bună! ‎- Unde e?
‎Calmează-te.
‎E în siguranță. Deocamdată.
‎- Dacă îi faci rău… ‎- Ce-o să faci?
‎Te gândești în treacăt?
‎- O abandonezi din nou? ‎- Ascultă.
‎Mi-e aproape ca o rudă.
‎Mi-e ca o soră. ‎Dacă i-ai făcut rău, ai pus-o.
‎- Ce-o să faci? ‎- Iisuse! Doamne!
‎Hei!
‎Cred că are o criză.
‎Vai de mine!
‎Alex?
‎Sydney?
‎Ce puii mei se întâmplă?
‎Subtitrarea: Lucia Elena Popovici