‫נמאס לי לחכות שסרקוב‬ ‫יתקן בשבילי את הבעיה שלי.‬
‫אני ארפא אותנו בעצמי.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫איך את מתכננת לעשות את זה?‬ ‫-אין לי מושג, אבל אני יודעת דבר אחד.‬
‫כל מה שסרקוב היה צריך‬ ‫כדי לפתח תרופה נמצא במעבדה.‬
‫שיט.‬
‫נראה שהוא לא השאיר לך הרבה רמזים.‬
‫אנחנו נבין מה לעשות. אני בטוחה.‬ ‫-אנחנו?‬
‫אבי, אני מתפרנס מציור קומיקס.‬ ‫-אז מה?‬
‫אז ד"ר בורק אמרה שייקח לה שנים לרפא אותנו.‬
‫לפני שגילינו שהגורם‬ ‫לתופעות הלוואי הוא המיטוכונדריה.‬
‫אין לנו אפילו חודשים,‬ ‫וכיוון שאני לא מדען...‬
‫זה לא ייקח לנו חודשים.‬
‫סרקוב מצא תרופה תוך שבוע.‬
‫אין לנו שבוע!‬
‫סרקוב מתכוון להפוך את העולם‬ ‫לגיהינום של ננו-בוטים.‬
‫צריך למצוא אותו עכשיו!‬ ‫-שמעת מה ד"ר בורק אמרה.‬
‫היא רוצה שנתמקד בתרופה.‬
‫היא אמרה שהיא רוצה למצוא את סרקוב.‬
‫אני יודעת שאתה דואג לטילדה,‬ ‫אבל אני לא יכולה לעשות את זה לבד.‬
‫זה לא קשור לטילדה.‬
‫את יודעת איך זה‬ ‫כשהננו-בוטים פולשים לגוף שלך.‬
‫זה היה נורא.‬
‫אני אמות לפני שאתן לפלומה לחוות דבר כזה.‬
‫ואני אהרוג כל מי שינסה לגרום לזה.‬
‫חואן, למיטב ידיעתנו סרקוב כבר עזב את העיר.‬
‫שחזור התרופה הוא הצעד ההגיוני ביותר.‬
‫הכי הגיוני לחפש את סרקוב.‬
‫יודע מה?‬
‫אני לא צריכה עזרה, בסדר?‬ ‫תיהנה לשחק בבלש פרטי.‬
‫תיהני לשחק במדענית מטורפת.‬
‫המונח הנכון הוא "מדען מורד".‬
‫אל תדאגי, אבי. קטן עלייך.‬
‫- תשע שנים קודם לכן -‬
‫אני יכול להביא לכם עוד משהו?‬ ‫-אני לא יודע. אתה יכול?‬
‫רק את החשבון, בבקשה.‬
‫אתם כבר הולכים?‬
‫חבל.‬
‫הוא פלרטט איתך.‬
‫ברור, אני צריך להשאיר עכשיו טיפ.‬ ‫-ואולי הוא חושב שאתה חמוד.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-תזמין אותו לצאת.‬
‫לא, תודה.‬ ‫-למה לא?‬
‫להזמין אותו בשבילך?‬ ‫גם ככה אני עושה בשבילך הכול.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אמרתי לא, סידני. תשכחי מזה.‬
‫את חייבת לי 15 ועוד טיפ.‬ ‫-וואו.‬
‫סליחה שניסיתי לעזור.‬
‫מספיק גרוע שאני צריך‬ ‫לסבול עלבונות מכל הסגל.‬
‫לא כיף לי שגם את צוחקת עליי.‬
‫לא צחקתי עליך.‬
‫שנינו יודעים שאני יצור חריג, פשוטו כמשמעו.‬
‫אל תגיד דברים כאלה.‬
‫כולם אומרים את זה.‬
‫אז כולם יכולים ללכת למצוץ זין.‬
‫אני הבוס שלך, את חייבת להיות נחמדה אליי.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אתה לא יכול לפטר אותי.‬
‫אף פעם לא תמצא מישהי‬ ‫שתסכים לסבול את השטויות שלך.‬
‫למה את מוכנה לסבול את השטויות שלי?‬
‫כי אתה חבר שלי, ואני מחבבת אותך.‬
‫ונשבר לי הלב כשאתה לא מבין איזה מעולה אתה.‬
‫ואם הוא יגיד לא?‬
‫אז הוא יגיד לא.‬
‫זה לא סוף העולם.‬
‫אתה צריך עודף?‬
‫אני בסדר. תודה.‬
‫יש לי אותך.‬
‫אני לא צריך עוד מישהו.‬
‫כן. בוא נחזור למעבדה.‬
‫תסמונת הדעיכה הגנטית החריפה‬ ‫לא תרפא את עצמה.‬
‫את יודעת מה את רוצה?‬
‫טוסט הטונה שלכם באמת הכי טעים במדינה?‬ ‫-שלוש שנים ברצף.‬
‫באיזו מדינה?‬
‫וושינגטון.‬
‫מצוין.‬
‫אני רוצה צ'יזבורגר, צ'יפס ומילקשייק.‬
‫היום מותר לרמות.‬
‫לפחות נחתנו קרוב לבית.‬
‫עדיין צריך להגיע לשם, להתארגן מחדש,‬
‫ולמצוא דרך להפסיק‬ ‫את שינויי הצורה האקראיים.‬
‫אני יותר מודאגת בגלל פלאקס.‬ ‫הם רוצים אותנו מתות.‬
‫תסתכלי על גב כף היד שלך.‬
‫מקסים. זה חדש.‬
‫לתאי גזע יש תאריך תפוגה,‬
‫והם יתדרדרו ככל שהוא יתקרב.‬
‫אני יודעת מה זה תשישות של תאי גזע.‬
‫הכתמים על העור הם סימנים של התשישות הזאת.‬
‫אני צריכה לסדר את זה.‬
‫אנחנו צריכות את אלכס.‬
‫אז לא נהרוג אותו.‬ ‫-אני לא מבטיחה כלום.‬
‫איפה האישה השנייה?‬ ‫-בשירותים.‬
‫היא אמרה שאני יכולה לאכול את זה.‬
‫על חשבונה.‬
‫אני אחייב אותה על הצלחת.‬
‫מעולה.‬
‫- אזהרה‬ ‫כניסה לעובדים בלבד -‬
‫מקום מבודד.‬
‫- אין כניסה -‬
‫נטוש.‬
‫מבוצר.‬
‫ומפחיד.‬
‫תפור על סרקוב.‬
‫אני לא בטוח ש"מפחיד ומבודד"‬ ‫זאת הוכחה חותכת כמו שנדמה לך.‬
‫בורק. סרקוב.‬
‫הביו-האקרים מפורטלנד. מנדיי.‬
‫כולם מדענים מורדים.‬ ‫-כן.‬
‫וכולם גרו במקומות נטושים או מבודדים,‬
‫כמה שיותר רחוק מאנשים אחרים.‬
‫זאת בהחלט מעבדה של מדען מורד.‬
‫או מעבדת מת'.‬
‫אתה רוצה לעזור או לא?‬
‫אני פה, נכון?‬
‫אז מה התוכנית?‬
‫ניכנס ונראה מה יש שם.‬
‫אם סרקוב שם, אתה תהפוך לצ'ופקברה.‬
‫רק אם לא תהיה ברירה.‬
‫בוא נלך.‬
‫רוסי טהור.‬
‫אלה שני הארגזים.‬
‫כן, אתה מקבל את שני אלה,‬ ‫ואני אוסיף לך אחד בחינם.‬
‫כן, שים לב למשקל.‬
‫שנינו טעינו.‬ ‫-אוון, שתוק.‬
‫מי שם? צאו החוצה.‬
‫מתחילים.‬
‫מי הליצנים האלה בדיוק?‬ ‫-אמרת שהמקום מאובטח, גרג.‬
‫הוא באמת מאובטח, אליוט.‬
‫מי אתם בכלל?‬ ‫-אנחנו סתם אנשים.‬
‫לא ראינו כלום.‬
‫אנחנו מצטערים מאוד ששיבשנו את היום שלכם.‬
‫אנחנו הולכים עכשיו. אוון, בוא נלך.‬
‫אנחנו לא הולכים לשום מקום.‬ ‫-אוון,‬
‫אנחנו מחפשים את סרקוב,‬ ‫ואף אחד מהם הוא לא סרקוב.‬
‫כן, אבל הם פושעים.‬ ‫-פושעים?‬
‫אני יזם!‬
‫אוון! אוון.‬
‫החולצה הזאת חדשה.‬ ‫-אוון, כמעט נהרגנו בגללך.‬
‫ואתה כמעט אכלת את האיש ההוא.‬ ‫די מזל שהייתי שם כדי לעצור אותך.‬
‫ולעצור את הדימום, ולהזמין אמבולנס.‬
‫וכל זה לא היה קורה‬ ‫אם היית מקשיב לי ופשוט הולך.‬
‫אני קצת מופתע שרצית פשוט ללכת,‬
‫לנוכח העובדה שהוא מכר כלי נשק לא חוקיים.‬
‫האיש הזה לא חשוב.‬
‫הדבר היחיד שמשנה הוא למצוא את סרקוב.‬
‫השתנית.‬ ‫-מה אתה אומר.‬
‫אני לא מדבר על הצ'ופקברה.‬
‫אני מדבר עליך. כשהכול התחיל, חשבתי לעצמי,‬
‫"אם יש מישהו שישתמש‬ ‫בכוחות שלו כדי להילחם בפשע,‬
‫"זה יהיה חואן."‬
‫אתה יודע למה?‬ ‫-למה?‬
‫כי בילדות קראתי קומיקס?‬ ‫-לא.‬
‫כי אתה מת על קומיקס. אתה ואני...‬ ‫אתה יודע מה היינו עושים בילדות?‬
‫דיברנו על זה שיהיה מגניב‬ ‫אם הניסוי של סרקוב יעניק לנו כוחות.‬
‫אתה זוכר?‬ ‫-אני לא זוכר.‬
‫טוב, אני זוכר.‬
‫אני זוכר שאמרת,‬ ‫"זה לא משנה איזה כוח אתה מקבל,‬
‫"כי הגיבור הוא לא הכוח שלו,‬ ‫הוא האדם שהוא."‬
‫אני לא...‬
‫גם את זה אני לא זוכר.‬
‫כן.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫אני לוקח את זה.‬
‫היי, אחי.‬
‫פלומה רוצה לדעת למה‬ ‫לא אישרת הגעה למסיבת יום ההולדת שלה.‬
‫אתה בא, נכון?‬ ‫-אני רוצה, אבל...‬
‫מה יותר חשוב לך‬ ‫מיום ההולדת של האחיינית שלך?‬
‫השאלה שלך נשמעת כמו שאלה מכשילה, אלחנדרו.‬
‫סתם שאלה, אח קטן.‬
‫מה יותר חשוב לך‬ ‫מיום ההולדת של האחיינית שלך?‬
‫שום דבר.‬
‫נתראה בשבת.‬
‫זיכרון פרופריוספטי.‬
‫סליחה?‬
‫יש סתירה בין התפיסה החושית שלך‬ ‫לבין הזיכרון שלך.‬
‫לכן אתה מגרד את האף התותב.‬
‫פשוט מגרד לי.‬
‫אז הגעת מוקדם.‬
‫אני מופתע שהגעת בכלל.‬
‫תעשה לי טובה, אי אפשר להשמיד אותי.‬
‫כמו תיקן.‬
‫אף פעם אל תזלזל בתיקן, סוכן.‬
‫כשכל דבר אחר בעולם ימות,‬
‫הם עדיין יהיו פה.‬
‫ובנימה זאת...‬
‫מצאנו אותו צף קרוב לחוף.‬
‫ד"ר בורק עדיין בחיים.‬
‫אתה צריך לעשות משהו בנידון.‬ ‫תעביר את כולם לזה.‬
‫אתה עדיין במשרד שלי.‬
‫את מבקשת שארכז‬ ‫את כל החטיבה שלי במדענית אחת?‬
‫לא, אני אומרת לך.‬ ‫-מדענית אחת?‬
‫מדענית מורדת מסוכנת במיוחד,‬ ‫שבמקרה היא גם א"מ,‬
‫ולכן היא בראש סדר העדיפויות שלך.‬
‫למה?‬
‫בואי נגיד שאני סקרן.‬
‫סקרנות היא לא חלק מהגדרת התפקיד שלך.‬
‫אם היא עדיין בחיים, זה לא יימשך הרבה זמן.‬
‫אני רוצה הוכחה חזותית.‬
‫ודאי שאת רוצה.‬
‫כן!‬
‫לא.‬
‫היי. למה אתה מתקשר כל כך מאוחר?‬ ‫-טוב, תקשיבי.‬
‫קודם כול, את לא יכולה לספר לאמא שאמרתי לך.‬
‫שמה אמרת לי?‬ ‫-דבר שני, זה בטח כלום.‬
‫בן, מה קרה? פשוט תגיד לי.‬
‫אמא מצאה גוש.‬
‫איפה?‬
‫את יודעת.‬
‫שם.‬ ‫-באמת, בן, היא אמא שלנו.‬
‫אתה יכול להגיד "בשד". מה הרופא אמר?‬
‫הם עדיין מחכים לתוצאות.‬
‫היא כבר עברה ביופסיה.‬ ‫למה לא התקשרת אליי קודם?‬
‫אמא לא רצתה שתדאגי.‬ ‫את יודעת איך היא בקטעים האלה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אם תחליטי במקרה לבוא הביתה...‬
‫רק לסוף שבוע?‬ ‫-אני מכירה את הנוהל.‬
‫זה יעשה לאמא את היום.‬ ‫-אני אחשוב על משהו.‬
‫אז תבואי?‬
‫ברגע שאוכל.‬
‫- שמונה שנים קודם לכן -‬
‫- הובלות -‬
‫פתוח!‬
‫סידני?‬ ‫-יופי. אתה יכול לבוא הנה?‬
‫אני צריכה לדעת אם המקום הזה מתאים לציור.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫מה קרה?‬ ‫-אהה, כן.‬
‫כרגיל, חבורות בעיניים.‬
‫חתכים בשפתיים. אולי צלע שבורה.‬
‫כמה חבלות בעקבות חבטה בעצם קהה,‬ ‫ואין ספק שיש לי זעזוע מוח.‬
‫אבל איך? איך זה קרה לך?‬
‫סיפור מצחיק.‬
‫הספה לא תישאר שם, נכון?‬ ‫-אל תחליף נושא.‬
‫צריך לקחת אותך לבית חולים.‬ ‫-לא. בהחלט לא.‬
‫בלי בית חולים, ובלי משטרה.‬
‫אלכס, מי עשה לך את זה?‬
‫את זוכרת את מענק המחקר שהשגתי?‬
‫לא השגתי אותו.‬
‫המענק היה על סך 150,000 דולר.‬ ‫מי נתן לך כזה סכום?‬
‫מישהו שעושה דברים כאלה‬ ‫אם לא משלמים לו את הריבית בזמן.‬
‫יש לי עד שבת להשיג את הכסף שלו...‬
‫או שהוא יהרוג אותי.‬
‫סידני, אני לא יודע מה לעשות.‬
‫מה חשבת לעצמך?‬
‫שאנחנו צריכים כסף בשביל המחקר.‬
‫שכבר תרמת הרבה יותר מדי‬ ‫מהכסף שקיבלת בהסדר.‬
‫זה לא עניין של כסף.‬
‫ההסדר עם ייק סידר אותי לכל החיים.‬
‫אין לנו שום סיבה לדאגה.‬ ‫-לך אין שום סיבה לדאגה.‬
‫לי פשוט אין שום דבר.‬ ‫-שטויות, ואתה יודע את זה.‬
‫כמה?‬
‫רבע מיליון דולר.‬
‫אני אתקשר לבנק.‬
‫סידני, אני לא יכול לקבל ממך כזה סכום.‬
‫אני לא נותנת לך אותו.‬
‫אני משקיעה בך.‬
‫אתה תעזור לי למצוא תרופה לתדג"ח.‬
‫אני לא אשכח את זה.‬
‫אני לא אתן לך.‬
‫אידיוט מופלא שכמוך.‬
‫אולי אם היית משקיעה יותר זמן בעבודה‬ ‫ופחות בסמסים לחבר שלך,‬
‫לא היינו מנהלים את הדיון הזה.‬
‫זה לא סתם דיון.‬ ‫חואן אמר שהננו-בוטים מסוכנים.‬
‫והוא לא החבר שלי!‬
‫אז חבר שלך, שהוא לא החבר שלך,‬ ‫מנסה לחבל במאמצים שלי,‬
‫כי הוא כועס על זה שבגדת בו?‬
‫ואתה שואל את עצמך‬ ‫למה אנשים לא אוהבים אותך.‬
‫דווקא לא.‬
‫אני לא שואל את עצמי דבר כזה. בכלל לא.‬
‫שקרן.‬
‫כל הרעיון של החיים‬ ‫כתחרות פופולריות לא מובן לי.‬
‫אתה יכול להפסיק לשחק אותה זאב בודד.‬
‫אם יש מישהי שמבינה‬ ‫את היתרונות של העמדת פנים,‬
‫זאת הבחורה שהשתמשה בכרטיס האשראי‬ ‫של אבא שלה כדי להקים להקת פאנק.‬
‫בבקשה שהשיחה הזאת תיגמר.‬
‫זה שאכפת לך מאנשים זה לא סימן לחולשה, אל.‬
‫ראיתי את ההבעה שלך‬ ‫כשמצאנו את הבחור ההוא שמת בטנדר.‬
‫קראו לו האנק.‬
‫אתה רואה? אכפת לך.‬
‫בגלל זה... בגלל זה מנדיי בנתה רובוטים.‬
‫נתתי לך משימה, אז תחזרי לעבודה.‬
‫כן, המפקד.‬
‫שיט. שיט.‬
‫האנה.‬
‫אבי.‬
‫אני יודעת שאמרת שאת רוצה מרחק.‬
‫אבל עכשיו גיליתי שלאמא שלי יש סרטן,‬ ‫ואני צריכה לדבר עם מישהי.‬
‫אני ממש מצטערת.‬ ‫אם יש משהו שאני יכולה לעשות...‬
‫יש. אני מנסה להנדס לאחור‬ ‫את תאי הגזע השיקומיים של סרקוב,‬
‫ואני ממש אשמח לקבל עזרה במעבדה.‬
‫אני לא חושבת שאוכל לעזור.‬
‫אני יכולה להסביר לך.‬
‫חואן או טילדה לא יכולים לעזור לך?‬
‫הם עושים דברים שלהם.‬
‫אבי, אני מצטערת, אני לא יכולה.‬
‫למה כולם נלחמים בי?‬
‫אני לא נלחמת בך,‬ ‫אבל אני לא יכולה לעזור לך.‬
‫עזרתי לפינץ', ואנשים נהרגו.‬
‫עזרתי לך, ועברתי עינויים.‬
‫זה מצב שונה לגמרי. לא יקרה לך כלום.‬
‫את לא יכולה להבטיח דבר כזה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫את מבינה שכל מה שאני עושה,‬ ‫אני עושה בשבילך, נכון?‬
‫אני הסיבה לזה שאת עדיין בחיים.‬ ‫-את הסיבה לזה שאני תקועה... ככה.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-זה לא שיש לי ברירה.‬
‫הניסוי הזה חייב להצליח.‬ ‫אני חייבת לפתח תרופה.‬
‫בבקשה תגידי שתעזרי לי.‬
‫את מוכנה להקשיב לעצמך?‬
‫את נשמעת כמו סרקוב!‬
‫שום דבר לא היה קורה לי‬
‫אם לא היית מתערבת בחיים שלי.‬
‫את הסיבה לזה שאני מפלצת!‬
‫האנה!‬
‫את לא מפלצת.‬
‫לא, אני לא.‬
‫את המפלצת.‬
‫חואן.‬
‫היי.‬
‫רציתי לבוא מוקדם ולעזור לארגן את המסיבה.‬
‫אבל אם זאת בעיה, אני יכול ללכת...‬ ‫-לא, לא, אתה חלק מהמשפחה.‬
‫אתה תמיד מוזמן.‬
‫רנטה. פלומה.‬
‫דוד טמבל הגיע.‬
‫הייתם מתים אם הייתם מנקים קצת עם שואב אבק?‬
‫פינץ', מה את עושה פה?‬ ‫-תירגעי, קוברה קאי.‬
‫אני לא מחפשת קרב חוזר. עוד לא.‬
‫איפה סרקוב?‬
‫אני מעדיפה לדבר עם ד"ר בורק.‬
‫כן? חבל.‬
‫אנחנו לא ממש מחליטות‬ ‫מי נוהגת באוטובוס בימינו.‬
‫למה? מה קרה?‬
‫קריין ניסתה להנדס לאחור את התרופה של סרקוב‬ ‫עם הגופה של השמוק ההוא מפורטלנד.‬
‫נצטרך להזמין פיצה, כנראה.‬
‫היא הזריקה לנו את התרופה באמצע השינוי,‬ ‫ועכשיו אנחנו מתחלפות באופן אקראי.‬
‫אז אם לא מצאת דרך‬
‫לשחזר את תאי הגזע השיקומיים,‬ ‫אנחנו ממש חייבות למצוא את אלכס.‬
‫תודה, פינץ'.‬
‫אז מצאת?‬ ‫-עוד לא, אבל אני קרובה.‬
‫כמה קרובה?‬
‫ניסיתי ליצור מיטוכונדריון חדש‬ ‫ממקטעים שלא נפגמו,‬
‫אבל זה לא עבד.‬
‫אם זה עוזר, ניסיתי אותו דבר,‬ ‫וקיבלתי אותה תוצאה.‬
‫אני בטוחה שאם נעבוד ביחד‬
‫ההתקדמות שלנו תואץ בקצב מעריכי.‬
‫אני שמחה שאת אופטימית, אבל יש סיבה לכך‬
‫שאלכס עשה תוך שבוע‬ ‫מה שלא הצלחנו במשך חודשים.‬
‫אני יודעת, הוא גאון-על.‬
‫הוא גם יכול להיות בכל מקום בעולם.‬
‫לא, הוא בעיר.‬
‫איך את כל כך בטוחה?‬
‫ד"ר בורק?‬
‫כי אנחנו מכירות אותו כל החיים.‬
‫הוא עדיין פה, כי הוא חסר סבלנות.‬
‫וטוב שכך, כי זה מתחיל לכאוב.‬
‫ולא כמו שאני אוהבת.‬ ‫-זה לא טוב.‬
‫מה את אומרת.‬
‫ככל שסידני ואני נתחלף בצורה אקראית,‬
‫כך המערכת תישחק מוקדם יותר.‬
‫אני יכולה לחשוב על מאה דרכים‬ ‫יותר מעניינות למות.‬
‫חואן כבר מחפש אותו.‬ ‫עדיף שנרכז את המאמצים שלנו כאן.‬
‫את לא תמצאי את הפתרון. את בנאדם טוב.‬
‫את לא יכולה לחשוב כמוהו.‬ ‫-כמו מדענית מורדת?‬
‫למה אנחנו הולכות סחור-סחור?‬ ‫הוא משוגע מזוין.‬
‫אז אני אחשוב כמו משוגעת מזוינת.‬
‫בסדר.‬
‫אני אלכס סרקוב, ואני מניאקית‬ ‫אנוכית ונרקיסיסטית שמרוכזת בעצמה.‬
‫ואני חושבת שאני תמיד צודקת.‬
‫עכשיו אני צריכה לתקן‬ ‫דנ"א מיטוכונדריאלי פגום.‬
‫אבל אני לא אזהה‬ ‫באופן שיטתי אזורים בעייתיים.‬
‫לא. למה שהנסיינים יעניינו אותי?‬
‫יש לי דברים יותר טובים לעשות.‬
‫אז...‬
‫אני פשוט...‬
‫אחליף את המיטוכונדריה במיטוכונדריה שלי.‬
‫זהו.‬
‫אבי, זה נשמע קצת קלוש.‬
‫אבל שווה לנסות.‬
‫- שבע שנים קודם לכן -‬
‫למה זה כל כך חשוב לך?‬ ‫הם מתו כשהייתי בן שנתיים.‬
‫כן, אבל זה יום השנה.‬
‫חשבתי שאולי תרצה להעלות את זכרם.‬
‫אני אפילו לא זוכר איך הם נראו.‬
‫איך אני אמור להתאבל על מישהו שלא הכרתי?‬
‫הם ההורים שלך.‬
‫בטח יש לך רגשות כלשהם כלפיהם.‬
‫ד"ר הולנבק תמיד אמר‬ ‫שרגשות הם בזבוז אנרגיה.‬
‫הולנבק היה המנחה שלך בדוקטורט,‬ ‫לא הורה שלך.‬
‫זה מה שקורה כשמעבירים אותך‬ ‫לידי האוניברסיטה בגיל חמש.‬
‫ואתה גדל אצל כנופיית מדענים‬
‫שרוצים להשתמש בך כמחשב אנושי‬
‫ולא להעניק לך ילדות.‬
‫קיבלנו עוגה ביום ההולדת שלי.‬
‫אתה בטח מרגיש משהו. משהו?‬
‫שום דבר.‬
‫אולי טינה מבעבעת בגלל האנוכיות שלהם.‬
‫זה משהו.‬
‫אף אחד לא רוצה לשמוע כמה אתה כועס‬ ‫על זה שההורים שלך מתו כשהבית נשרף.‬
‫זה בסדר לכעוס, אם ככה אתה מרגיש.‬
‫אני רוצה שתבין שאין דרך שגויה להתאבל.‬
‫על מי את מצפה שאתאבל?‬
‫על אף אחד.‬
‫בשבוע הבא נתחיל את הניסוי הקליני בילדים...‬
‫אז רצית לוודא שאני לא ארתיע אותם‬
‫בגלל האישיות הדוחה שלי?‬
‫לא, אני פשוט חושבת שקצת רגישות לא תזיק.‬
‫היא באמת לא תזיק.‬
‫סליחה שאני לא אדם יותר טוב, סידני.‬
‫זה לא מה שהתכוונתי להגיד.‬
‫אני יודע.‬
‫חשבתי על זה הרבה לאחרונה.‬ ‫כבר עשית למעני המון.‬
‫הלווית לי רבע מיליון דולר.‬
‫כבר אמרתי לך, הכסף לא משנה.‬
‫לי הוא משנה.‬
‫את החברה האמיתית הראשונה שלי.‬
‫בואי נגיד את האמת,‬ ‫את החברה האמיתית היחידה שלי.‬
‫אני לא יודע מה הייתי עושה בלעדייך.‬ ‫או משהו.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום. או משהו.‬
‫שתיהן היו פה לפני כמה ימים.‬
‫חתיכת תרגיל בשביל המבורגר בחינם.‬
‫את זוכרת עוד משהו?‬
‫ששילמתי על ההמבורגר מהטיפים שלי.‬
‫הן שתו גם מילקשייק.‬
‫והן גנבו צלחת.‬
‫זאת אמרה שהיא יותר מוטרדת מפלאקס.‬
‫זאת אמרה, "אז לא נהרוג אותו".‬
‫אני חייבת לחזור לעבודה.‬
‫- ספונסון -‬
‫בנינג.‬
‫- בנינג -‬
‫הא"מים של בורק. אני צריך לדעת איפה הם.‬
‫עדיף שנשקיע את הזמן בחיפוש אחרי אלכס.‬
‫איך את יכולה לתת בו אמון‬ ‫אחרי כל מה שהוא עשה לך?‬
‫כי אני יודעת למה הוא מתנהג ככה.‬
‫מתחת לקרום החיצוני יש...‬
‫קרום פנימי?‬
‫ומתחתיו‬
‫יש ילד קטן ומפוחד‬ ‫שהיתה לו ילדות מהגיהינום.‬
‫הוא גדל במעבדה. עשו עליו ניסויים.‬
‫התייחסו אליו כמו אל פריט ציוד.‬
‫מה זה עושה לאישיות, לדעתך?‬
‫הוא לא הקורבן פה.‬
‫היא צודקת, את יודעת.‬ ‫המסירות שלך כלפיו לא במקום.‬
‫וזאת ההוכחה.‬
‫תשתקי.‬
‫מה?‬
‫פינץ'.‬
‫תקשיבי, הוא גם לא האיש הרע.‬
‫כל החיים שלו הוא הרחיק אנשים,‬
‫כי הוא חושב שפחות מסוכן להיות לבד‬ ‫מאשר לאבד מישהו.‬
‫ד"ר בורק, מה שקרה לסרקוב עצוב מאוד,‬
‫אבל זה רק הסבר למעשים שלו, זאת לא הצדקה.‬
‫אין פה כלום.‬
‫לא צריך את המיטוכונדריה של אלכס.‬ ‫צריך רק מיטוכונדריה בלי פגמים.‬
‫אני לא מוכנה לקחת את הסיכון.‬
‫המיטוכונדריה הלא פגומה היחידה‬ ‫במעבדה היתה של סרקוב.‬
‫ואנחנו יודעים שזה ריפא את נייט.‬
‫אולי הוא השתמש בשירותים שלמעלה.‬
‫רגע. נראה לי שמצאתי משהו.‬
‫כן.‬
‫אין בעד מה.‬
‫את נכנסת פה לאזור מסוכן.‬
‫את מעדיפה לשמור את הסוד של אלכס, או לחיות?‬
‫למען האמת? גם וגם.‬
‫סוף סוף.‬
‫מה אתם אומרים אחד לשני?‬
‫מכל אחד?‬
‫אני יודע שהננו-בוטים קטנים,‬ ‫אבל זה לא נראה לי מספיק.‬
‫בדקתי שהמדפסת עובדת,‬
‫ובהינתן הנסיבות חשבתי שזה יהיה...‬
‫מה ההפך מפזיז?‬
‫שקול.‬
‫ואיך זה שקול?‬
‫כדי לוודא שהננו-בוטים לא מסוכנים.‬
‫בגלל הסמס מהחבר שלך?‬
‫הדברים האלה מתקשרים אחד עם השני.‬
‫כן.‬
‫הם ננו-בוטים.‬
‫זה כל הקטע שלהם.‬
‫הם מתקשרים אחד עם השני.‬ ‫בגלל זה אני צריך כל כך הרבה.‬
‫אז תזדרזי.‬
‫בגדתי בחברים שלי כי האמנתי במה שאתה עושה.‬
‫אבל אם הדברים האלה נוראים כמו שחואן אומר,‬
‫אז אנחנו בבעיה.‬
‫אני מבטיח לך, טילדה.‬
‫הם לא מסוכנים.‬
‫טוב, שיט.‬
‫יש משהו?‬
‫עוד לא.‬
‫אני רוצה לראות.‬ ‫-רגע.‬
‫הוא התייצב.‬
‫זה עבד.‬
‫המפתח הוא המיטוכונדריה של סרקוב.‬ ‫זה אמור לרפא הכול.‬
‫כולל שינויי הצורה האקראיים?‬
‫כן, את כל תופעות הלוואי שלנו.‬
‫עשיתי את זה.‬
‫מדהים.‬
‫תראי לי.‬ ‫-רגע. לא!‬
‫בבקשה תגידי לי שהכנת עוד.‬
‫זה היה כל הדנ"א של סרקוב שהצלחנו למצוא.‬
‫זין. צריך למצוא את סרקוב.‬
‫צריך למצוא את סרקוב.‬
‫את מרגישה קסומה?‬ ‫-כן.‬
‫בואי נראה את אצבעות הקסם שלך.‬
‫לכי על זה. יופי.‬
‫תגידי "אברקדברה".‬ ‫-אברקדברה.‬
‫- אבי:‬ ‫אני יכולה לרפא אותנו! -‬
‫איזה חרא.‬
‫- אבל אני צריכה דנ"א של סרקוב! -‬
‫לא, לא, לא. איזה חרא!‬
‫סליחה. תיהנו מהמסיבה.‬ ‫ההמבורגרים כמעט מוכנים.‬
‫תיזהר עם הקללות.‬
‫הראש שלי במקום אחר.‬
‫יש הרבה עניינים בסיאטל.‬
‫איך קוראים לה?‬ ‫-לא משהו כזה.‬
‫אז זה יכול לחכות.‬
‫אתה פה עם המשפחה.‬
‫כיף שאתה פה.‬
‫כיף להיות פה.‬
‫- טילדה -‬
‫איזה חרא.‬
‫זאת היא? חשבתי שזה לא משהו כזה.‬
‫זה יהיה ממש קצר. אני מבטיח.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫אני מקווה שהיא שווה את זה.‬
‫את מתעלמת ממני שבוע שלם, ועכשיו את מתקשרת?‬
‫התחלתי לכתוב תשובה‬ ‫לכל האזהרות בקשר לננו-בוטים,‬
‫וכתבתי וכתבתי, ואז הבנתי‬
‫שזה לא לסמס, זה לטלפון.‬
‫אז...‬
‫הנה, התקשרתי.‬
‫את באמת חושבת שאת יכולה פשוט‬ ‫להתקשר אליי כאילו שלא קרה כלום?‬
‫תעשה לי טובה,‬ ‫הצלתי אותך מלעשות מעצמך צחוק.‬
‫אין סיכוי שאתה או אבי תצליחו להערים על אל.‬
‫תגיד לי את האמת.‬
‫בסולם של אחד עד...‬
‫"לא ייאמן, איזה חרא",‬ ‫עד כמה הננו-בוטים האלה גרועים?‬
‫כשנסעת, הננו-בוטים פלשו‬ ‫לגוף שלנו והשתלטו עלינו.‬
‫הייתי לכוד בתוך העור שלי.‬
‫אז "לא ייאמן, איזה חרא". בסדר, הבנתי.‬
‫כן, לא ייאמן, איזה חרא. תגידי לי איפה אתם.‬
‫לא.‬
‫טילדה, למה את עושה את זה?‬
‫ככל שתעזרי לו יותר,‬ ‫ככה יהיה לנו יותר קשה לחזור להיות רגילים.‬
‫פי-ג'יי היה הרגיל שלי.‬
‫אוי, טילדה.‬
‫טילדה, לא.‬
‫נסתדר איתך.‬
‫היי.‬
‫המסיבה מאחורה.‬
‫לא באתי למסיבה.‬
‫איפה ד"ר סידני בורק?‬
‫אתה מפלאקס?‬
‫היא יצרה איתך קשר?‬
‫מה אתם רוצים ממנה? ומה הקטע של התחפושת?‬
‫היי, תתרכז, אחרת אהרוס‬ ‫את היום הגדול של האחיינית שלך.‬
‫חבל שאמרת את זה.‬
‫קח, שתה.‬ ‫-תודה.‬
‫לאן חואן נעלם?‬
‫הוא היה צריך לענות לטלפון.‬
‫כדאי לו להזדרז,‬ ‫אחרת הוא יפספס את ההמבורגר.‬
‫אני חושב שזה הדבר האחרון‬ ‫שמעניין אותו כרגע.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, פאק.‬
‫חואן?‬
‫היי...‬
‫אז יש משהו שיותר חשוב לך‬ ‫מיום ההולדת של האחיינית שלך.‬
‫אין לי ברירה.‬ ‫-יש לך המון ברירות.‬
‫ואני לא מבין למה אתה תמיד בוחר לעזוב.‬
‫אם הייתי מספר לך, לא היית מאמין.‬
‫אם אתה נוסע עכשיו, אל תחזור יותר אף פעם.‬
‫זה לא הוגן...‬
‫מה שלא הוגן זה שאתה‬ ‫כל הזמן מתייחס למשפחה שלי,‬
‫למשפחה שלך, כאל משהו זניח.‬
‫אתם לא זניחים, אני נשבע שאתם לא.‬
‫אז תוכיח.‬
‫תחזור למסיבה. מה שקורה בסיאטל יכול לחכות.‬
‫זה לא יכול לחכות.‬
‫באמת שלא.‬ ‫-חבר'ה.‬
‫בואו, חבר'ה, תכף העוגה.‬
‫אלחנדרו, מה קרה?‬
‫חואן נוסע.‬
‫אתה חייב ללכת?‬ ‫-ועוד איך.‬
‫אבל למה?‬
‫מה קרה?‬
‫אני מצטער.‬
‫היי.‬
‫יש לי בעיה.‬
‫ולא ידעתי למי להתקשר.‬
‫אתה... שיט!‬
‫הסוכן של פלאקס באמת היה ליצן?‬
‫חשבתי שזאת היתה מטאפורה.‬
‫חואן, זה בסדר. הכול יסתדר.‬
‫הייתי...‬
‫הייתי צריך להישאר איתך ולעזור לך.‬
‫אבל לא נשארתי, כי אני אנוכי.‬
‫לא, אני הייתי האנוכית.‬
‫השתמשתי בננו-בוטים‬ ‫כתירוץ כדי לחפש את טילדה.‬
‫ניסיתי להשתמש בפרומונים‬ ‫כדי שהאנה תעזור לי במעבדה.‬
‫נראה לי שניצחת.‬
‫כן. אבל מצד שני,‬
‫זה עזר לי להבין שאני חייבת לך התנצלות.‬
‫אני תמיד אומרת‬ ‫שאני לא רוצה להשתמש בפרומונים,‬
‫אבל ברגע שאני צריכה משהו,‬ ‫אין לי בעיה להשתמש בהם.‬
‫אולי אם הייתי קצת פחות אנוכית‬ ‫לא היינו מסתבכים ככה.‬
‫בואי נקבור את הליצן הזה‬ ‫כדי שנוכל לחזור למעבדה.‬
‫כן.‬
‫היי, אבי,‬
‫את חושבת שנוכל לחזור להיות אנושיים?‬
‫מהבחינה הגנטית, בטח.‬
‫אבל אחרי כל מה שעשינו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫כן.‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫אבל אני אגלה בקרוב. וגם אתה.‬
‫איך תעשי את זה?‬
‫כשנגיע לגשר, נעבור אותו.‬
‫גשר.‬ ‫-איזה גשר?‬
‫אני יודע איפה סרקוב.‬ ‫-מה?‬
‫כשדיברתי עם טילדה בטלפון‬ ‫שמעתי איזה צליל, ו...‬
‫בואי הנה.‬
‫את רואה? הנה.‬
‫הם בפרימונט.‬
‫בסדר.‬
‫משהו באמת לא בסדר בננו-בוטים.‬
‫סוף סוף! תודה.‬
‫זה בסדר, נתקן את זה לפני סבב הניסויים הבא.‬
‫הסבב הבא?‬
‫כן. המדע הוא לא מדע מדויק, טילדה.‬
‫אם נחכה לשלמות, לא נשיג שום דבר.‬
‫זה לא מה שסיכמנו.‬
‫לא סיכמנו שום דבר. אני עורך את המחקר שלי.‬
‫ואם את לא עוזרת לי, את מעכבת אותי.‬
‫אמרת שהתוכנית שלך תציל חיים,‬ ‫לא שהיא תהפוך אנשים למפלצות רובוטיות.‬
‫אכזבת אותי, טילדה.‬
‫באמת חשבתי שאת מבינה מה אני מנסה לעשות פה.‬
‫שנינו טעינו, כנראה.‬
‫כנראה.‬
‫מה נסגר?‬
‫איך את מופתעת?‬
‫אמרתי לך מפורשות שאני נושא נשק.‬
‫אני מצטער,‬ ‫אבל אני לא חושב שזה הולך להסתדר.‬
‫אהה. בסדר.‬
‫לפני שאני הולכת...‬
‫לא!‬
‫שלא תעזי לזוז.‬
‫צדקת. הוא נשאר בעיר כי הוא חסר סבלנות.‬
‫כשניכנס, תנו לי לדבר איתו.‬
‫אני בסדר, תודה.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-קצב השינויים שלכן עולה.‬
‫זה יכול להיות סימן לתשישות של תאי הגזע.‬ ‫-אז אם ככה...‬
‫בדיוק.‬
‫אני צריכה לעשות הכול בעצמי.‬
‫מדפסת הננו-בוטים‬ ‫היא חלק חיוני מהפרויקט שלי.‬
‫יש לך מושג מה עשית?‬
‫בטח עשיתי את החיים שלה הרבה יותר קלים.‬
‫אין לך מושג.‬
‫ברור שאת פה. אין לי זמן לזה.‬
‫תצטרכי לחזור אחר כך.‬ ‫אני מטפל בבעיית משאבי אנוש.‬
‫אין אפשרות כזאת. אני צריכה קביעות.‬
‫אתה היחיד שיכול לעזור לי להשיג אותה.‬
‫ולמה שאעשה את זה?‬
‫כי אני יכולה לתת לך שיטת הפצה חדשה.‬
‫וקטור ויראלי.‬
‫שטויות. סידני כבר אמרה שזה לא יעבוד.‬
‫סידני שיקרה לך.‬
‫אתה תעשה את זה, נכון?‬
‫תבגוד בחברה הכי ותיקה שלך‬ ‫עם האיד המופרע שלה‬
‫בשביל איזו שטות מדעית.‬
‫תזמון לא טוב.‬
‫אוי, אני מקווה שלא.‬
‫אני ממש מקווה שתציל אותי.‬
‫אני יודעת שהיו בינינו חילוקי דעות,‬ ‫אבל תמיד היית חשוב לי.‬
‫סידני, תמיד היית החברה הכי טובה שלי.‬
‫אני צריך שתאמיני לי‬ ‫כשאני אומר שלא משנה מה יקרה,‬
‫אין לך שום סיבה לדאגה.‬
‫לך, מצד שני...‬ ‫-אלכס!‬
‫הכול ייגמר בקרוב.‬
‫תרגום כתוביות: Bronek Perelmuter‬